17 



Pelikanen sig plat ned paa Bugen, da lægger Hønen 

 ,sig paa Siden, halvt begravet i Sandet, og »daser«, 



..fj) døser«, slumrer eller hvad man vil kalde det. Ægte 

 Svømmefugle begive sig i samme Øjemed ud paa det 

 aabne Vand, strække et Ben lige ud og holde sig, idet 

 de tilsyneladende bevidstløst ro med det andet, paa den 

 samme Plet. Dykkerne flyde som Skumblærer paa Bølgerne, 

 Skarver og Slangehalse sætte sig paa ét Ben, lægge det 

 andet paa eller under den udbredte Hale og forsøge at trække 

 den lange Hals sammen paa en passende Maade, eller 

 ogsaa sætte de sig fast paa begge Benene, udbrede Vin- 

 gerne og vifte sig langsomt og sagte med disse; Træ- 

 pikkerne rutsche omkring paa en skraat udgaaende Gren, 

 hakke sig fast, stemme Halen imod og holde sig saa- 

 ledes i Stilling; kort sagt, enhver Fugl har sin egen 

 Manér. 



Anderledes bære de fleste af de omtalte Fugle sig ad, 



hi,naar de berede sig til Dag- eller Natsøvnen. I Stedet 

 for Sandbanken, paa hvilken Ørnen og Gribben solede 

 sig , vælge de til Sovested en fremragende Trætop eller 

 en Klippetinde uden i denne sikre Højde at agte paa 

 Vinden, selv om denne voxer til en Storm; og medens 

 de med vel fyldt Kro ofte ere saa sorgløse, at de lade 

 .sig gribe med Hænderne, nærme de sig nu forsigtig og 

 lade sig, efter at de have sat sig, kun meget vanske- 

 lig overrumple; Ædelfalke, Glenter og Musvaager sætte 

 sig lige saa frit: Høge, Spurvehøge og Sumphøge skjulte 

 i Grenene, i. Rør eller Kornmarker; de Ugler, der ikke 

 sove i Huller i Træerne, tæt trykkede mod Stammer, 

 Klipper eller Mure. De, der yngle i Huller, opsøge ogsaa 

 til Sovested saadanne Steder, som de vilde vælge til 

 deres Reder. Papegøjerne sove gjerne. Spætterne stedse 



Fjerde Række V. 2 



