20 



til sit Leje. Her lægger det sig til Rette efter først at 

 have rodet, skrabet, gravet i Lejet eller forbedret det, 

 løg kort efter er det slumret ind. I de tidlige Morgen- 

 timer sover det i Almindelighed meget let, dybest i Middags- 

 stunden; i Eftermiddagstimerne blunder det kun. Saa- 

 ledes omtrent er den almindelige Regel. 



Af foranstaaende Fortegnelse paa Natpattedyrene 

 vil det fremgaa, at det just ikke falder de fleste af 

 dem vanskeligt at forandre deres Sovetid eller, hvad 

 der er det samme , at forandre deres Levevis efter 

 Omstændighederne. Naar man erindrer, at næsten alle 

 Rovdyr, næsten alle Drøvtyggere og alle Tykhude ere 

 Natdyr, maa man virkelig undre sig over at se Hun- 

 den, Huskatten, Kvæget, Geden og Svinet være virksomme 

 fra Morgen til Aften. De have alle føjet sig efter 

 de ved deres Tæmning forandrede Omstændigheder og 

 vænnet sig til en anden Levevis, netop ligesom de Menne- 

 sker, der af Kald eller Tilbøjelighed foranlediges til at 

 gjøre Nat til Dag, At det er saaledes og ikke ander- 

 ledes, vise de halvvilde Hunde i Syd-Evropa, Asien og 

 Afrika, de forvildede Katte, de i Dyrehaver udsatte Svin, 

 Kvæget paa Pampas-Sletterne osv., hvilke uden Undtagelse 

 inden meget kort Tid vende tilbage til den naturlige 

 Levemaade; ligeledes ses det paa Hjorte og Vildsvin i 

 Dyrehaver, som vænne sig til at møde paa Foderpladserne 

 flere Timer før deres sædvanlige Udgangstid. 



Lige over for saadanne Kjendsgjerninger ligger det 

 Spørgsmaal nær: »Lade alle Pattedyr sig vænne til en 

 slig forandret Tidsinddeling?« Jeg troer at burde svare: 

 »De højere staaende sikkert, de lavere staaende van- 

 skehg.« Ethvert Dyr kan man til enhver Tid vække 

 og holde kunstig vaagent, men kun vænne det til 



