42 



og Planterne maa i Begyndelsen leve af de Forraad, 

 som Aaret i Forvejen ere opsamlede i »Spisekamret«. 

 Disse Forraad bestaa for en Mængde Planters Vedkom- 

 mende væsentlig af Stivelse ; denne omdannes til Sukker 

 og Gummi, der saaledes danner NæringsstoflPet for de 

 allerede det foregaaende Aar anlagte Knopper, og pludselig 

 staa som ved et Trylleri Skovbunden og Engen fulde 

 af Blomster. 



Ved Mellemstokkens Forgrening kan der, naar de 

 ældre Dele efterhaanden dø bort, af én Plante dannes flere 

 selvstændige Planter. Ved dette Forhold danner Mellem- 

 stokken en Overgang til de egentlige Yngleknopper, 

 hvis særlige Opgave det er at danne nye Planter, idet 

 de løsnes fra Moderplanterne. Her kan imidlertid to 

 forskjellige Forhold gjøre sig gjældende: Yngleknopperne 

 kunne vedblive at være forenede med Moderplanten og 

 at modtage Næring fra samme, indtil de have slaaet 

 Rødder i Jorden, saa at de kunne suge Næring fra denne, 

 eller de kunne løsnes fra Moderplanten, førend de have 

 faaet Rødder. Som Planter med det første Slags Knopper 

 kan man nævne Marts-Violen, Gaase-Potentil og Jordbær, 

 der alle ere forsynede med Ranker. Jordbærranken er 

 en krybende Gren, hvis Blade ere indskrænkede til 

 smaa Skæl. I Hjørnerne af disse fremkommer der 

 Knopper, som blive til selvstændige Planter, idet den 

 tynde Ranke, som forbinder dem indbyrdes og med Moder- 

 planten, visner. Saadanne Knopper behøve ingen Reserve- 

 næring, da de igjennem Ranken modtage Næring fra 

 Moderplanten. Anderledes forholder det sig med den 

 anden Slags Yngleknopper, det vil sige med Løg og 

 Kno Iler. Disse skulle selv opamme de nye Planter, 

 hvorfor de maa være forsynede med Næring for dem. 



