44 



Organer spiller Stivelsen den samme Rolle, i dem alle 

 skal den opbevares i kortere eller længere Tid, inden 

 den skal forbruges ved Udviklingen af Plantens Organer. 

 Anderledes er Forholdet, hvor Stivelsen er knyttet til 

 Planternes grønne Organer; dog førend jeg omtaler dette 

 Forhold, maa jeg først dvæle lidt ved selve de Smaa- 

 legemer, til hvilke den grønne Farve er bunden, nemlig 

 ved Bladgrøntkornene. 



2. Bladgrøntét og de primære Stivelsekorn. 

 I alle Planterigets Afdelinger er den grønne Farve 

 fremherskende undtagen hos Svampene, som stedse 

 mangle den. Hos Laverne er den som oftest ikke tydelig 

 fremtrædende, idet de grønne Celler ere skjulte af ander- 

 ledes farvede Lag; først naar Planterne blive fugtige, 

 skinner den igjennem. Hos mange Alger er den afløst 

 af en brun eller rød Farve, hos modnende røde eller gule 

 Frugter og ligeledes hos flere Blomster gaar den oprindelig 

 mat grønne Farve efterhaanden over til de nævnte Farver. 



Hos næsten alle Planter er den grønne Farve bunden 

 til nogle ganske smaa Legemer — Bladgrøntkornene — 

 som ere aflejrede inden i Cellerne, og som i Almindelighed 

 ere runde eller kantede. Hos nogle Alger antager Bladgrønt- 

 massen dog særegne Former og kan f. Ex. være stjerne- 

 formet (Fig. 10) eller danne spiralvundne Baand (Fig. 11). 



Alle unge Celler ere opfyldte med en tyk, slimet 

 Vædske, C elle s lim (Protoplasma); i denne er det at 

 Bladgrøntkornene, der først vise sig som meget smaa, 

 farveløse Legemer, udvikles; de blive under bestemte 

 Forhold snart grønne og voxe ved Optagelsen af flydende 

 Næringsstof ligesom Stivelsekornene. De ere dog ikke 

 delte i Lag af forskjellig Beskaff'enhed, hvorimod de 

 kunne formere sig ved Deling i to og to (Fig. 12 b, 6', 6"). 



