49 



dens Planten tidligere under sin Væxt indeholdt en 

 betydelig Del Stivelse, er denne nu fuldstændig fortæret. 

 Nogle Planter, der saaledes havde spiret i Mørke, bleve 

 stillede hen i et Vindue, og efter at have staaet i Lys i 

 fem Dage, bleve de atter undersøgte. Bladgrøntkornene 

 vare nu ikke blot grønne, men endog betydelig større; 

 de havde endog dannet en ubetydelig Del Stivelse i nogle 

 af Cellerne. Efter at en af Planterne havde staaet i 14 

 Dage i Lyset, havde den udviklet to ny Blade. Stivelsen 

 var nu ikke blot meget rigelig i Bladgrøntkornene, men der 

 viste sig ogsaa Stivelsekorn i Bladskederne, i Stængelen 

 o. fl. St. Lignende Resultater gave forskjellige Spirings- 

 forsøg med andre Planter f. Ex. med Heste-Bønner, 

 Græskar og Solsikker. 



Andre Forsøg af lignende Art viste, at der ved en 

 ringere Lysstyrke, f. Ex. naar Planterne bleve stillede 

 ved den bageste Væg i en Dagligstue, vel dannedes Blad- 

 grøntkorn, idet de i Mørke udviklede gule Blade bleve 

 grønne, men der dannedes ingen Stivelsekorn, hvorfor 

 Planterne efter kort Tids Forløb visnede. 



Stivelsen udvikles altsaa i Bladgrøntkornene under 

 Paavirkning af stærkt Lys; udsættes nu Planter med 

 stivelseholdige Bladgrøntkorn for Mørke hvad da? Da 

 forsvinder den dannede Stivelse igjen, den op- 

 løses og omdannes og vandrer gjennem Bladstilken ned i 

 Stængelen og hen til de voxende Blade og Knopper, til 

 hvilke den da afgiver Næringsstof. En Del af den op- 

 løste Stivelse danner imidlertid atter Stivelsekorn i de 

 Celler, som Saften passerer igjennem, og derved bliver 

 man istand til at forfølge dens Gang; først viser der sig 

 Stivelsekorn i Bladstilken, dernæst i Stængelen, endelig 

 i de unge Blade og Knopper. 



Fjerde Række. V. 4 



