52 



1863 — 64, og paa Grund af den lavere Varmegrad medgik 

 der lang Tid hertil. En af de omtalte B egonier blev 

 d. 25de Nov. 1863 stillet i en stor Trækasse og saa- 

 ledes formørket; Værelset blev vel daglig opvarmet, 

 men Luftens Varmegrad steg sjælden over 15^ og 

 faldt om Natten ikke sjælden til 6—8^. D. 3die Fe- 

 bruar 1864, altsaa efter 9 Ugers Forløb, vare de to ældste 

 Blade fordærvede, men de øvrige vare endnu smukt grønne. 

 Af alle fire Blade blev henimod det halve af Bladpladerne 

 afskaaret og undersøgt; det viste sig, at der ikke var 

 Spor til Stivelse i Bladgrøntkornene. Planten blev nu 

 stillet i et Sydvest-Vindue, hvor den blev udsat for 

 Lyset indtil d. 22de Marts. Efter 7 Ugers Forløb bleve 

 nu de tilbageblevne Bladhalvdele aftagne og undersøgte. 

 De to ældste Blade, som allerede havde lidt ved at være 

 udsatte for Mørke i Trækassen, begyndte at gulne, da 

 de bleve udsatte for Lys, og deres Bladgrøntkorn mang- 

 lede Stivelse. I de to Bladhalvdele, som havde holdt 

 sig friske, og som d. 3die Februar vare uden Stivelse, 

 yar denne atter dannet i Bladgrøntkornene. 



Et endnu mere glimrende Resultat gave tre samtidig 

 anstillede Forsøg i Juli 1864, da den stærke Varmegrad 

 fremskyndede baade Stivelsens Forsvinden og Nydannelse. 

 D. 21de Juli blev en Tobaksplante,' en Bærkarse og en 

 Storkenæbsplante*) stillede i et Skab, i hvilket de befandt 

 sig i det fuldstændigste Mørke. Jeg vil ikke trætte Læ- 

 serne ved at anføre Enkelthederne ved disse Forsøg, 

 men kun anføre Hovedresultatet: Den 21de Juli inde- 

 holdt Bladgrøntkornene hos alle Planterne, der hidtil 

 havde staaet i et Vindue, rigelig Stivelse. Efter at de havde 



'') Nicotiana Tabacum, Tropæolum majus, Geranium peitatum. 



