81 



fangne Exemplarer ikke have været fuldvoxne. Da B. 

 fangede den første Gang i Slæbenettet midt i det stille Hav, 

 var det Dag, og da iagttoges dens Lysevne selvfølgelig ikke ; 

 men anden Gang blev den fanget om Natten, og da den saa 

 blev bragt ind i et mørkt Rum, frerabod den et højst paa- 

 faldende Syn. „Hele Underfladen af Kroppen og Hovedet 

 udstraalede et stærkt Fosforskjær af grønlig Farve, og Dyret 

 fik derfor ved sit eget Lys et spøgelseagtigt og skræk- 

 indgydende Udseende. Lysudviklingen var staaende og for- 

 stærkedes ikke kj endelig ved Bevægelse eller Gnidning. B. 

 troede først , at Lyset skinnede klarere , naar Fisken vred 

 sig for at slippe fri, men han var dog ikke vis paa, at det 

 virkelig var Tilfældet. Da Hajen døde, hvilket først skete 

 over 3 Timer efter at den var kommen op af Vandet, for- 

 svandt Lysskjæret aldeles fra Bugen og mere gradvis fra de 

 andre Legemsdele; længst holdt det sig omkring Kjæberne 

 og paa Finnerne. Den eneste ikke lysende Del af Dyrets 

 Underside var det sorte Tverbaand under Struben, og 

 medens Underfladen af Bugen og Bugfinnerne og Halefinnens 

 nedre Flig straalede i fuld Glands, laa Oversiden af de 

 parrede Finner, Halefinnens øvre Flig, Rygfinnen, hele Ryg- 

 gen og Issen i fuldstændigt Mørke." Senere traf Bennetts 

 Broder George B. denne lysende Hajform igjen næsten paa 

 det selvsamme Sted, hvor F. B. tidligere havde fanget den. 

 Han satte den i Søvand og tog den ind i den mørke Kahyt, 

 hvor den svømmede om i nogen Tid og udstraalede et 

 glimrende Fosforlys; senere blev det saa svagt, at det var 

 næsten umærkeligt, men det tændtes let igjen ved at for- 

 stjrrre eller ophidse Dyret. Det døde omtrent fire Timer 

 efter at det var fanget, og Lysevnen holdt sig et Par Timer 

 efter Døden. Den Indvending, at Lysudviklingen muligvis 

 ikke hidrørte fra Dyret selv, imødegaar B. paa følgende 

 Maade: „Jeg er tilbøjelig til at tro, at denne Hajs Lysevne 

 har sit Sæde i en egen Hudafsondring. Mit første Indtryk 

 var, at Fisken havde tilfældigvis faaet paa sig i Vandet 

 eller i det Net, hvori den blev fanget, et eller andet Lys- 

 stof^ men denne Mistanke blev ikke bekræftet ved en meget 

 omhyggelig Undersøgelse. Den Regelmæssighed , hvormed 

 Lysskjæret var udbredt over bestemte Dele af Legemet og 

 Finnerne, dets Stadighed, saa længe Fisken var levende, og 

 dets Aftagen og Ophør, da Døden nærmede sig og ind- 

 traadte , efterlode ingen Tvivl hos mig om , at det var en 

 virkelig Livsyttring, der spillede en væsentlig Rolle i Dyrets 

 Økonomi." B. slutter sin Beretning med at udtale, at da 



