82 



denne lille Fisk er et Natdjr og et Rovdyr, men efter sin 

 Bygning neppe nogen meget rask Svømmer, kunde det vel 

 være muligt, at dens Lys gjør den Nytte at hidlokke Smaa- 

 dyr, saa at den paa en Maade fiskede ved Lygte eller Fakkel 

 ligesom Sydhavsøboerne eller vore Aale- og Laksestangere. 

 For Tiden er man dog nødt til at lade den Slags Betragt- 

 ninger staa ved deres Værd; hvad Betydning Havdyrenes 

 Fosforesens har for dem selv eller for Dyrelivet omkring 

 dem, derom er det nemlig neppe muligt at have nogen 

 Mening. Da man havde gjort den Opdagelse, at Havets 

 Dyreliv strækker sig ned til Dybder, til hvilke det er 

 utænkeligt at Lysstraalerne kunne trænge ned ovenfra, og at 

 ikke faa af disse de store Havdybders Dyreformer besidde 

 Lysevnen, opstillede man den Theori, at disse Dyr lyste 

 for at kunne vejlede sig selv, ligesom ved Lygte og Lys, i 

 Havets bælmørke Afgrunde eller maaske for at kunne vej- 

 lede deres Fjender til at finde dem. Synsredskaberne synes 

 nemlig; i det hele ikke at være mindre udviklede hos Be- 

 boerne af de allerdybeste Havstrækninger end hos de højere 

 Vandlags, og prægtige Farver ere ikke sjeldne blandt dem. 

 Men mod denne Theori er der fremsat meget vægtige Ind- 

 vendinger og navnlig den, at Lysevnen ofte er stærkt ud- 

 viklet hos Dyr, der leve aldeles skjult, visse Rørorme f. Ex., 

 der aldrig komme udenfor deres Rør, og for hvilke det 

 derfor er næsten utænkeligt, at Lyset kunde være til nogen 

 som helst Nytte, og at der ikke er noget, der tyder paa, at 

 Fosforesensen er stærkere i Afgrundsb æltet end i Kyst- 

 bælterne og Havets øvre Vandlag. Man kan dog hertil 

 sige, at selv om Fosforescensen ikke har til Hensigt at 

 oplyse Havets dybere Bælter eller dets højere ved Nattetid, 

 har den ikke des mindre uimodsigelig til Følge, at dette 

 sker , det være nu efter en større eller mindre Ud- 

 strækning. 



3. Giftredskaber hos Fiske. „Der kj endes mange 

 Fiske, skrev Dr. Gtinther for nogle Aar siden, som ere 

 forsynede med lange benhaarde og undertiden savtakkede 

 Pigge, og som med Grund frygtes paa Grund af de farlige 

 Saar, som de bibringe. Pig-Rokkerne, mange Maller og 

 Fjæsingerne ere væbnede paa denne Maade. Om end de 

 Virkninger, der tilskrives disse Saar, uden Tvivl ere blevne 

 overdrevne i mange Tilfælde, ere Fiskere og rejsende enige 

 om at tro paa, at der maa være en eller anden Gift med 

 i Spillet. Hos Fjæsingen — en ogsaa ved vore Kyster 

 almindelig og ilde berygtet Fisk — have Allman ogBeverley 



