86 



nedgraves i Jorden stadig levende o. s. v. , saa kan 

 man ikke undre sig over, at Folk, der læse alt dette og 

 i det mindste tildels tro det, blive forfærdede ved Tanken 

 om, at noget saa skrækkeligt kunde hænde dem selv 

 eller deres afdøde; selv den vildeste Fantasi kan jo 

 næppe udmale sig noget uhyggeligere end disse Fortæl- 

 linger. Det er derfor naturligt, at man retter det Spørgs- 

 maal til os Læger: hvorledes forholder hele denne Sag 

 sig, have I samvittighedsfuldt og omhyggelig undersøgt 

 alle disse Spørgsmaal? thi er det ikke gjort, saa bør det 

 øjeblikkelig ske, de gamle usikre Dødstegn bør opgives, 

 nye findes, og alt sættes i Bevægelse for at skaflFe Tryghed 

 i denne Henseende. Men hvis Lægerne paa den anden 

 Side ere overbeviste om, at de fuldstændig ere Herre 

 over dette Spørgsmaal, saa bør de oplyse Publikum, om 

 der er Grund til at ængste sig. For et Par Aar siden 

 blev hele dette Spørgsmaal ført frem og afhandlet oflPent- 

 lig; Følgen heraf var ganske vist, at flere Misbrug, som 

 havde indsneget sig i Tidernes Løb, bleve rettede, men 

 ogsaa, at Tvivl og Frygt bleve yderligere udbredte. Da 

 det er min bestemte Overbevisning, at Lægevidenskaben 

 paa sit nuværende Standpunkt kan give en fuldstændig 

 bestemt og sikker Løsning paa hele dette Spørgsmaal, 

 saa antager jeg, at det ikke vil være overflødigt at give 

 en kort Fremstilling af Lægernes Erfaringer i denne Ret- 

 ning. Jeg skal overalt stræbe efter at fremstille de 

 Grunde, hvorpaa Lægerne støtte deres Overbevisning, paa 

 en saa almenfattelig Maade som muligt. 



Forinden vi imidlertid begynde denne Undersøgelse, 

 maa vi være enige om en Ting, og det er, at man kun 

 kan antage, at Skindøden er tilstede, hvor der er 

 virkelige Grunde, som tale herfor, altsaa kun i saadanne 



