109 



Jeg skal endnu omtale en Kjendsgjerning, som lige- 

 ledes har stor Interesse for det foreliggende Spørgsmaal. 

 Rundt omkring i Tyskland har man for en Række Aar 

 siden, da Frygten for Skindød endnu var paa sit højeste, 

 anlagt Ligkapeller, i hvilke de døde kunde henstaa indtil 

 Begravelsen. Her vare alle mulige Forsigtighedsregler 

 trufne: der var ved Ligenes Hænder og Fødder fastgjort 

 Snore, der stode i Forbindelse med Klokker, saaledes at 

 den mindste, den ubetydeligste Bevægelse vilde bringe 

 disse til at ringe og hidkalde en Vagt, der altid var til- 

 stede baade Nat og Dag. I en lang Række Aar bleve 

 Tusender af Lig hensatte i disse Kapeller, og man maatte 

 altsaa ogsaa være berettiget til at vente, at mange Skin- 

 døde ved disse Forsigtighedsregler vare blevne opdagede 

 og frelste fra en for tidlig Begravelse. Hvad har saa 

 Resultatet været? Ganske det samme som paa Hospi- 

 talerne: ikke et eneste Tilfælde af Skindød er paa denne 

 Maade blevet opdaget! Her kan selvfølgelig ikke næres 

 nogen Mistanke om, at man forsætlig har villet skjule de 

 forefundne Tilfælde; det er tvært imod aldeles klart, at det 

 maatte være i disse Ligkapellers egen Interesse hurtigst 

 mulig at bekjendtgjøre hvert eneste Tilfælde, som de 

 opdagede. Vi komme altsaa her til det samme Resultat : 

 overalt hvor Spørgsmaalet underkastes en sagkyndig, paa- 

 lidelig Kontrol, saaledes som paa Hospitalerne eller i 

 disse omtalte Kapeller, der lykkes det aldrig at opdage 

 et eneste Tilfælde af Skindød, medens det store Publi- 

 kum, som mangler Sagkundskab og Indsigt til at sikre 

 sig mod Fejltagelser, idelig er i Stand til at paavise 

 disse Tilfælde i Snesevis. Lægernes Erfaring taler altsaa 

 bestemt imod, at Skindøden, det vil sige den populære 

 Opfattelse af denne Tilstand, existerer, eftersom det endnu 



