111 



det let kan iagttages, om den er tilstede, eller om den er 

 ophørt, saa vilde denne afgive et udmærket Tegn paa 

 Livet. En saadan Funktion kjende vi imidlertid, og det er 

 Aandedrættet. Paa ethvert af den menneskelige Orga- 

 nismes Udviklingstrin, fra Fosterlivet til den seneste 

 Alderdom, er Aandedrættet en absolut Betingelse for, at 

 Livet kan finde Sted; afbrydes denne Funktion om end 

 for en ganske kort Tid, saa opstaar der alvorlig Fare og 

 derpaa aldeles sikkert Døden. Vil Læseren selv over- 

 bevise sig om, hvor nødvendigt Aandedrættet er, saa be- 

 høver man blot at tillukke sin Næse og Mund, og inden 

 ret mange Sekunder vil man faa det ufejlbarligste Bevis 

 for, at Luften er den nødvendigste Grundbetingelse for 

 Livet. Hvad der sker, hvis Aandedrættet ganske af- 

 brydes hos et Menneske eller et Dyr, hvis Organisme 

 ligner den menneskelige, det vide vi Læger meget godt, 

 thi det have vi iagttaget utallige Gange: efter knapt et 

 Minuts Forløb indtræder der en voldsom, pinlig Trang til 

 Luft, Dyret gjør de forfærdeligste Anstrængelser for at 

 trække Vejret. Lykkes dette imidlertid ikke, saa ind- 

 træder efter ganske kort Tids Forløb en bevidstløs Til- 

 stand med enkelte uregelmæssige Aandedrag, der da 

 meget hurtig gaar over i Døden. Det er altsaa en 

 sikker og utvivlsom Kjendsgjerning, at enhver Afbrydelse 

 af Aandedrættet, der blot varer nogle Minutter, medfører 

 Kvælningsdøden, den sikreste og farligste af alle bekj endte 

 Dødsmaader. Men heraf følger da tillige, at Aande- 

 drættet er vort sikreste og bedste Livstegn. Saa længe 

 det nemlig er tilstede, er der utvivlsomt Liv; ophører det, 

 saa er Døden indtraadt eller maa indtræde inden 

 ganske kort Tid. Spørger man nu om Grunden til, at 

 Aandedrættet er en saa absolut Betingelse for Livet, saa 



