112 



maa Lægerne indrømme, at de aldeles intet vide herom. 

 Vi kunne give Oplysninger om, hvad Aandedrættet er, 

 hvorledes det foregaar, men hvorfor det i den Grad er 

 en Nødvendighed, at det ikke kan ophøre nogle enkelte Mi- 

 nutter, uden at Kvælningsdøden indtræder, det vide vi ikke. 

 Vi undersøge dernæst, om Aandedrættet let kan 

 iagttages hos et levende Menneske. Aandedrættet be- 

 staar i en Vexelvirkning mellem den atmosfæriske 

 Luft paa den ene og Blodet paa den anden Side. Den 

 hele Proces foregaar i Lungerne , hvor Blodet op- 

 tager Luftens Ilt og derved forandrer sin Farve fra 

 mørk til lysrød. Den saaledes optagne Ilt forbruges 

 imidlertid hurtig ved en lang Række kemiske Omsæt- 

 ninger, som vi ikke her skulle gaa nærmere ind paa. 

 Herved bliver Blodet atter mørkt og indeholder nu en 

 ny Luftart, nemlig Kulsyre, som hurtigst mulig skal 

 fjærnes. Saa snart Blodet derfor vender tilbage til Lun- 

 gen, afgiver det sin Kulsyre og optager paa ny Ilt og 

 saaledes fremdeles. Det er imidlertid en Selvfølge, at 

 Luften, som findes i Lungerne, idelig maa fornyes, thi 

 ellers vilde den i ganske kort Tid blive fordærvet. Dens 

 Ilt bliver nemlig forbrugt, medens den samtidig over- 

 læsses med Kulsyre, og efter kort Tids Forløb kan den 

 derfor ikke mere holde Aandedrættet vedlige. Denne 

 Fornyelse sker ved Ind- og Udaandingsbevægelserne. Ved 

 Indaandingen udvides Brystkassen i alle Retninger, Rib- 

 benene drejes opad og udad, og Brystets forreste Væg 

 hæves derved fremad og opad. Den stærkeste Virkning 

 udøves imidlertid af en skjult liggende Muskel, nemlig 

 Mellemgulvet. Dette danner Adskillelsen mellem Bryst- 

 og Bughulen, og man maa tænke sig det som en 

 flad, tynd Muskel, der er vandret udspændt, og som 



