113 



altsaa danner Brysthulens Gulv, men Bughulens Loft. I 

 sin sædvanlige Stilling er Mellemgulvet stærkt kuppel- 

 formig hvælvet op i Brysthulen; naar nu denne Muskel 

 trækker sig sammen og altsaa forkorter sig, saa vil man 

 let indse, at dens Hvælving bliver fladere, den synker 

 altsaa ned mod Underlivet. Herved vil den paa den ene 

 Side udvide Brysthulen stærkt i Retningen nedad og paa 

 den anden Side præsse Underlivsorganerne nedad og 

 fortil, hvorved den forreste Bugvæg hæves i Vejret. Naar 

 Brystet saaledes ved Indaandingen udvides i alle Ret- 

 ninger, saa strømmer Luften ind og fylder Lungerne. 

 Enhver Indaandingsbevægelse maa altsaa let kunne iagt- 

 tages, idet Brystets og Underlivets forreste Væg samtidig 

 udvider sig i Retningen fremad og opad. Ved Ud- 

 aandingen sker ganske det modsatte, Ribbenene synke 

 tilbage til deres tidligere Stilling, Mellemgulvet hvælver 

 sig stærkt opad, Brysthulens Rum formindskes i alle Ret- 

 ninger, og Følgen deraf er, at Luften drives ud af Lun- 

 gerne, medens samtidig Brystets og Underlivets forreste 

 Væg synker tilbage til sin tidligere Stilling. Ved hvert 

 Aandedrag passerer altsaa en vis, ikke ganske ringe, 

 Mængde Luft ud af Næsen eller Munden, hvilket let kan 

 iagttages, som oftest endog tydelig høres. Anbringer 

 man dernæst et Hørerør paa Brystets Væg, saa kan man 

 med Lethed høre den Lyd, der ledsager Luftens ind- og 

 ndgaaende Bevægelser i Lungerne og Luftrørets Grene. 

 Vi have endnu et Tegn paa, at Aandedrættet foregaar; 

 det er nemlig ikke tilstrækkeligt, at Luften idelig fornyes 

 i Lungerne, Blodet maa ogsaa holdes i et ustandseligt 

 Kredsløb, for at det idelig kan strømme gjennem Lun- 

 gerne og saaledes komme i Vexelvirkning med Luften. 

 Kredsløbet holdes i Gang ved, at Hjertet, der maa tænkes 



