114 



som en kraftig , indvendig hul Muskel , regelmæssig 

 trækker sig sammen og saaledes — som et uafbrudt vir- 

 kende Pumpeværk — driver Blodet omkring gjennem 

 Karsystemet. Hjertets Bevægelser ere i Reglen lette at 

 iagttage; dels kunne vi se og føle dem udvendig paa 

 Brystets venstre Side, dels kunne vi ved Hørerøret iagt- 

 tage enhver Sammentrækning som to korte men bestemte 

 Lyd, der ere yderst karakteristiske. Man vil alsaa se, 

 at det ingenlunde er vanskeligt at overbevise sig, om 

 Aandedrættet finder Sted eller ikke; Brystet og Under- 

 livet hæve og sænke sig regelmæssig. Luften strømmer 

 ind og ud af Næse og Mund, man kan høre Luftens Be- 

 vægelser inde i Brysthulen, og samtidig banker Hjertet 

 sin regelmæssige Takt ved Bevægelser, der baade kunne 

 ses, føles og høres. Standser Aandedrættet, saa vil 

 samtidig, eller i ethvert Tilfælde efter ganske kort Tids 

 Forløb, alle disse Bevægelser ophøre fuldstændig. 



Aandedrættet er altsaa et sikkert og paalideligt 

 Tegn, der skiller Liv og Død fra hinanden; men heraf 

 følger ligefrem, at man strax maa gjøre sig selv det 

 Spørgsmaal, hvorledes forholder da Aandedrættet sig hos 

 de skindøde? Herom faa vi ingen Oplysning i de for- 

 skjellige Beretninger. At Publikum, naar det fortæller 

 sine Rygter, ikke tænker paa Vigtigheden af at oplyse 

 dette Punkt, det kan man let forstaa; men ubegribeligt 

 er det, at Lægerne, som have gjort sig til Talsmænd for 

 disse Historier, ikke indse, at det først og fremmest 

 gjælder om at faa at vide, hvorledes Aandedrættet for- 

 holder sig, thi dermed staar og falder det hele Spørgsmaal. 



Vi maa altsaa selv undersøge dette Punkt, og det 

 er virkelig heller ikke vanskeligt her at komme til et 

 Resultat. Aandedrættet kan nemlig hos den skindøde 



