120 



at anføre flere Beviser for, at en mangelfuld eller util- 

 strækkelig Blodforsyning til Hjernen medfører Tab af 

 Bevidstheden. Den skindøde maa imidlertid, efter hvad 

 vi tidligere have paavist, ligge med ufuldstændigt Aande- 

 dræt, og navnlig maa Kredsløbet, eftersom Hjertebevægel- 

 serne i længere Tid maa være i den Grad svage, at de 

 ikke kunne iagttages udvendig, næsten være fuldkommen 

 standset. Heraf følger ligefrem, at Hjernen ikke kan 

 vedblive at besørge sine Funktioner, den maa i en saadan 

 Grad savne den nødvendige, rigelige Blodtilførsel, og det 

 mangelfulde Aandedræt vil desuden inden kort Tid for- 

 andre Blodets kemiske Sammensætning saa meget, at 

 man aldeles bestemt kan drage den Slutning, at Bevidst- 

 heden umulig kan være tilstede. Jeg vil nu slet ikke 

 tale om, at den hele Tilstand, saaledes som den beskrives 

 hos den skindøde: at han skal ligge med fuld Evne til 

 at høre, føle, mulig ogsaa se, tænke, fatte Forsæt o.s.v., 

 men kun ikke er istand til at foretage sig den ringeste 

 Bevægelse, i og for sig er højst mærkelig og utrolig, efter 

 som vi Læger aldeles ikke kjende lignende nervøse Til- 

 stande, der kunde tale for Muligheden heraf. Alle Be- 

 retninger om skindøde, der have ligget i længere Tid med 

 fuld Bevidsthed, ere saaledes urigtige; enten maa det 

 være en simpel Fejltagelse, idet den paagj ældende har 

 været levende med fuldstændig Aandedræt, altsaa med 

 Livstegn, eller ogsaa maa den hele Historie være op- 

 digtet. Gaa vi derpaa over til Skindødens tredie Egen- 

 skab, at den skulde kunne opstaa saa at sige i Flæng ved 

 enhver Dødsmaade, saa maa vi hertil gjøre opmærksom 

 paa, at Døden i det hele taget kan opstaa paa to højst 

 forskjellige Maader. Den indtræder i det overvejende 

 Flertal af Tilfælde efter en kortere eller længere Syg- 



