124 



hørt, og da indtræder den asfyktiske Tilstand (i den 

 Forstand, hvori vi her bruge Ordet). Det er en Over- 

 gang, en Mellemting mellem Liv og Død, idet Tegnene 

 paa Livet ere ophørte, men de sikre Dødstegn endnu 

 ikke indtraadte. Lægen véd imidlertid, at Livet her 

 atter kan sættes i Gang, naar man uden Tidsspilde an- 

 vender kraftige Oplivningsmidler. Man har da under- 

 tiden den Glæde at se et enkelt, gispende Aandedræt 

 begynde. Hjertet slaar atter, rigtig nok svagt og uregel- 

 mæssig, men snart vinde Livstegnene i Styrke, og til- 

 sidst vender Bevidstheden tilbage. Undersøge vi nu 

 denne Tilstand lidt nøjere, saa se vi, at den varer kort> 

 i Reglen kun nogle Minutter, i meget sjældne Tilfælde 

 indtil en halv Time; har den kvalte nemlig ligget saa 

 længe uden Spor til Livstegn, saa vil i Reglen alt Haab 

 være ude, selv de kraftigste Midler ville vise sig at være 

 unyttige. Der findes ganske vist i Litteraturen en- 

 kelte Beretninger om, at Mennesker have ligget halve 

 Timer i Vandet, før de bleve trukne op, og at der saa 

 senere er gaaet flere Timer, før Livet vendte tilbage, men 

 dels ere disse Beretninger ganske enkeltstaaende, dels bero 

 de vistnok tildels paa Misforstaaelser. Falder et Menneske 

 i Vandet, saa vil man ofte se, at alle de tilstedeværende, 

 der anstrænge sig til det yderste for at skafife Hjælp, i 

 Øjeblikkets Spænding miste Evnen til at bedømme Tidens 

 Varighed. Jeg har selv en Gang været med til at redde 

 en druknet; efter at han var trukket op, vare vi alle 

 overbeviste om, at der var gaaet henved en halv Time, 

 mindst et Kvarter, siden han faldt i Vandet. En af de 

 tilstedeværende havde heldigvis set paa sit Ur, og det 

 viste sig til vor Overraskelse, at der kun var gaaet 7 

 Minutter. Fejltagelsen kan ogsaa ligge i, at Begrebet 



