125 



Asfyxi opfattes forskjellig af Lægerne; der kan godt 

 hengaa flere Timer, ja endog længere, før Livet sikkert 

 vender tilbage, før al Fare er overstaaet, uden at derfor 

 den egentlige asfyktiske, skindøde Tilstand (der selfølgelig 

 kun varer fra det sidste Livstegn ophører, til den første Gnist 

 af Liv atter viser sig) har varet nær saa længe. Saa meget 

 er i ethvert Tilfælde vist, at saadanne Beretninger om for- 

 holdsvis langvarig Asfyxi høre til de største Sjældenheder 

 og maa betragtes som rene Undtagelser, der foreløbig 

 henstaa som meget tvivlsomme*). Ved Forsøg paa hen- 

 rettede, navnlig paa hængte Forbrydere, har man over- 

 bevist sig om, at Hjertet vel ophører at trække sig sam- 

 men strax efter Døden, men at der dog vedbliver at vise 

 sig smaa skrueformige Bevægelser, der blive svagere, 

 sjældnere og tilsidst ophøre efter omtrent en halv Times 

 Forløb ; det synes altsaa, som om Muligheden for, at Livet 

 kan vende tilbage, vedbliver saa længe, som disse Smaa- 

 trækninger i Hjertet kunne vedvare. Under Asfyxien 

 kan der ikke være Spor af Bevidsthed tilstede, da Aande- 

 drættet og Kredsløbet ere ophørte. I Virkeligheden se 

 vi ogsaa, at enhver saadan forulykket, der atter er vakt 

 til Live, ikke har havt det fjærneste Begreb om sig selv, 

 hverken har kunnet sanse, tænke eller føle i al den Tid, 

 han har henligget i denne Tilstand; tvært imod er Be- 

 vidstheden en af de Livsytringer, der sidst vender tilbage. 



Nyfødte komme ofte til Verden i en halvkvalt Tilstand, altsaa 

 asfyktiske. Her haves ligeledes enkelte Beretninger om, at Livet 

 kan vende tilbage efter flere Timers Forløb. Fejltagelser kunne 

 ogsaa her let indtræde ; Lægen kan i Øjeblikkets farefulde Spæn- 

 ding undersøge Barnet ufuldstændig, overse lette Livstegn og 

 saaledes betragte et levende Barn som dødfødt. Desuden er den 

 nyfødtes Livsforhold i mange Forhold afvigende paa Grund af 

 den nylig overstaaede Fødsel. 



