132 



Naar man har opstillet den Paastand, at Ligene, eftersom 

 alle Dødstegn dog ere upaalidelige , burde beholdes i 

 Hjemmet, indtil Forraadnelsen er skredet saa vidt frem, 

 at den tydelig lugtes, saa er dette en Urimelighed, der 

 bør bekæmpes paa enhver mulig Maade. Den største Del 

 af Befolkningen er fattig, mange have kun en eneste Stue, 

 hvori alle opholde sig Dag og Nat for lukkede Vinduer 

 og Døre. Her at forlange, at Liget skal gj emmes, indtil 

 Ligstanken forpester Stuen og udsætter de efterlevende 

 for alvorlig Fare, og det blot paa Grund af urimelige 

 Fordomme, er et Forlangende, der kan gjøre saa megen 

 Skade, at man virkelig bør betænke sig to Gange paa at 

 fremsætte det paa en letsindig Maade, selv om det sker 

 i den bedste Hensigt. Vil man gjøre en Forandring i de 

 bestaaende Forhold, saa bør man brænde Ligene, ligesom 

 man gjorde i gamle Dage; det er den eneste fornuftige 

 Fremgangsmaade i Stedet for som nu at lade dem tilintet- 

 gjøres ved den langsomme og højst skadelige Forraadnelse. 

 Man turde saa tillige nære det Haab, at selv den iv- 

 rigste Forkæmper for Skindøden vilde opgive sin Frygt 

 for, at Livet atter skulde vende tilbage. 



Jeg har nu udtalt min faste og bestemte Overbevis- 

 ning om hele dette Spørgsmaal, og jeg føler mig overtydet 

 om, at enhver af mine Standsfæller i det væsentlige vil 

 give mig Medhold, selv om de, paavirkede af ældre Me- 

 ninger, af Publikums Fortællinger eller gamle Familie- 

 historier, have vænnet sig til at udtale deres virkelige 

 Mening mere forbeholdent, end jeg har gjort. Men skal 

 man øve en beroligende Virkning paa Publikum, og vil man 

 nære noget Haab om at fjærne gamle skadelige Fordomme, 

 saa maa man udtale sin egen Overbevisning uden For- 

 behold, saa klart og tydelig, som man formaar det. 



