134 



de sjælden stige op til Overfladen for at hente Luft der, 

 med mindre de befinde sig ilde, eller Vandet er meget 

 varmt eller paa anden Maade fordærvet. Det modsatte 

 ser man hos nogle Pigfinnefiske , Smerlinger og Malle- 

 former , som ikke bevæge deres Gjæller saa meget i 

 smudsigt Vand som i rent; og er Vandet af den for 

 dem sædvanlige Beskaffenhed, d. v. s. mere eller mindre 

 dyndet , hvile Gjællerne næsten fuldstændig ; derimod 

 stige de af og til langsomt op til Overfladen og udstøde 

 der i Stedet for at indaande en Luftblære, som uden al 

 Tvivl for en stor Del har mistet sit Indhold af Ilt og 

 derved er bleven ubrugelig for Aandedrættet. Dr. Car- 

 penter bemærker i sin sammenlignende Fysiologi, at 

 hos nogle Fiske, f. Ex. Smerlingen, der bebo smaa 

 Ferskvandsbeholdere , hvis Varmegrad er udsat for at 

 stige betydelig i den varme Sommertid , synes For- 

 døjelseskanalens Slimhinde at tjene som Hjælperedskab 

 for Aandedrættet; thi de ses hyppig at stige op til 

 Overfladen for at nedsvælge Luft, der senere gaaer bort 

 igjennem Gattet. Den udstødte Luft er bleven undersøgt, 

 og man har da fundet et Overskud af Kulsyre i Stedet for 

 Ilt, ganske som ved den Luft, der udaandes paa sæd- 

 vanlig Maade af en Lunge. — I Indien synes Fiskene 

 ikke at udskille den indaandede Luft igjennem Gattet, men 

 gjennem Munden; det gjøre i det mindste de, hvis Aande- 

 drag er blandet. Undertiden udstøde de dog slet ikke nogen 

 Luftblære, til andre Tider sker dette nede paa Bunden 

 af Vandet, især strax efter at de have taget Føde. 



De Fiske, der udelukkende »aande Vand«, kunne, 

 naar undtages enkelte særegne Tilfælde, leve uden at 

 stige op til Overfladen, medens de, hvis Aandedræt er 

 blandet, efter kortere eller længere Tids Forløb vilde 



