138 



nu er der ikke andet at gjøre end at vente paa Fiskene. 

 De første Tegn paa deres Nærværelse ere de opstigende 

 Luftbobler; ved enhver slig Luftboble formaaede de om- 

 kring staaende indfødte ganske nøjagtig at angive den 

 Fiskeart, hvorfra den hidrørte; sandsynligvis toge de 

 Kjending af Boblernes Størrelse og af den Maade, hvor- 

 paa de fremkom, enten enkeltvis eller i større Antal. 

 Efter hver Boble plejer et Fiskehoved meget snart at 

 vise sig over Overfladen af Dyndet; det er da ikke van- 

 skeligt at bemægtige sig Fisken; thi den kan ikke trække 

 sig hurtig tilbage igjen paa Grund af de korslagte 

 Græsstilke, der krydse sig som et Net nede i Dyndet. 

 Jeg overværede Fangsten i over en Time, i hvilken Tid 

 elleve Fiske bleve fangne. De indfødte sagde mig, at 

 der, alt som Dagen skred, vilde blive fanget flere og 

 større Fiske. De, der bleve fangne, medens jeg var til- 

 stede, vare ikke store. De tilhørte tre forskjellige Arter, 

 af hvilke den ene var en Ophicephalus , den anden 

 en Clarias (en Mallefisk). Denne Fangemaade grunder 

 sig aabenbart udelukkende paa den Kjendsgjerning, at 

 hine Fiske ikke kunne aande Vand alene, men ere nødte 

 til med visse bestemte Mellemrum at komme op til Over- 

 fladen for umiddelbart at indaande atmosfærisk Luft — en 

 Kjendsgjerning, hvorpaa jeg senere fik Bekræftelse, idet 

 jeg druknede flere Exemplarer ved at holde dem i Vandet 

 under et Net.« 



Doktor Day, som i Aaret 1866 ifølge Regeringens 

 Opfordring foretog forskjellige Forsøg med at forflytte 

 Fiske fra Sletten til Vandene i Nilgirri-Bjergene, fandt, 

 at »Slangehovederne« lode sig føre langt bort i dynd- 

 blandet Vand, medens de meget snart døde i rent Vand. 

 En Række Forsøg, der foretoges for at forklare dette 



