145 



Kalkutta opbevare Fiskerne dem levende og friske i 

 Lerpotter uden Vand i fire til fem Dage; de tage saa 

 hver Dag deraf, hvad de bruge, og Fisken er lige saa 

 frisk og livlig, som da den blev fanget. Kalkuttas Torv 

 synes fornemmelig at blive forsynet med dem fra de store 

 Sumpegne i Yasur-Distriktet, der ligge 30 Mil derfra, 

 og hvorfra de blive bragte dertil i hele Baadsladninger; 

 de holdes i Live uden Vand, indtil de ere solgte. 



Day har samlet en stor Række Iagttagelser over de 

 omtalte Fiskevandringer, ved hvilke Fiskene drage over 

 Land fra en Dam til en anden. Naar Regntiden be- 

 gynder i Østerlandene, blive Fiskene meget ophidsede og 

 forstyrrede, stige op i Smaabække og ere aabenbart 

 misfornøjede med de Vande, de ellers bebo, da de uden 

 Ro og Rast opsøge andre Steder, maaske for at finde 

 passende Steder til at lægge deres Æg. Det er tildels 

 paa denne Aarstid, at man ser Fiske vandre paa Land, 

 og derved kunne Sletter, der kun sjeldnere ere dækkede 

 med Vand, komme til at vrimle af Fiske efter et stærkt 

 Regnfald. Ved Indtrædelsen af Tørtiden tvinger Vand- 

 manglen dem ligeledes til at opsøge nye Opholdssteder. — 

 Hr. Morris, Regeringsagent i Trinkomale, omtaler i 

 et Brev til Emerson Tennant i 1857, at Fiskene, 

 saa snart Dammene begynde at udtørres , samle sig i 

 Tusendevis i de smaa Pytter, i hvilke der endnu findes 

 halvflydende Dynd af en tyk Havresuppes Tæthed, og at 

 de ved en yderligere Fordampning af Fugtigheden i 

 Hundredevis drage i enhver Retning over Land for at 

 opsøge friskt Vand. Han saa dem slæbe sig hen over 

 den tørre og revnede Dyndskorpe i en Afstand af over 

 tredsindstyve Alen fra Dammene. Da Jordbunden om- 

 kring disse var stærkt revnet af Solvarmen og traadt 



