-J48 



delighed i Begyndelsen og ikke i Slutningen af Regn*- 

 tiden; og skulde Æggene modstaa J3eden, Insekterne, 

 Fuglene osv. , maatte de begraves meget dybt i Dyndet, 

 men hvorledes dette skulde være muligt for Fiskene 

 indses ikke let. Han bemærker derefter, at dersom Fiskene i 

 Almindelighed døde, naar Vandet begyndte at slippe op, 

 vildp man i det mindste se nogle ligge døde og døende, 

 og mange Damme vilde snart blive ganske fisketomme. 

 Fiskevandringer, hvis Mulighed dog altid vil være af- 

 hængig af Afstanden fra andre Fiskevande og deslige 

 stedlige Forhold, ville i mange Tilfælde heller ikke kunne 

 anvendes som Forklaring. Men det er allerede omtalt, 

 at visse Fiske kunne leve i flydende Dynd, uagtet dette 

 ikke kan træde i Stedet for Vand til at holde Aande« 

 drættet vedlige, og D. antager derfor, at man allerbedst 

 kan forklare den omtalte Fremtoning (»Fiskeregnen«) 

 ved en Sommerdvale*) svarende til den hos andre Dyr 

 stedfindende Vinterdvale. Deres lave Organisation gjør 

 dem det lettere at falde hen i denne skindøde Tilstand 

 i den tørre Aarstid, naar Vand og Føde begynde at 

 mangle, end mange andre Dyr med en højere Organi- 

 sation, f. Ex. visse Arter af Krokodiler og Padder, med 

 hvilke det samme ikke desto mindre er Tilfældet. De 

 indfødte i Indien antage, at det gaar saaledes til, og 

 mange af dem forsikre — hvilket ogsaa er Tilfældet 

 med enkelte Evropæere — at de have set Fiske blive 

 gravede op fra den haarde Bund i fuldkommen tørre 

 Damme og komme til Live igjen ved at lægges i Vand. 

 At mange af disse Fiske meget vel formaa at grave. 



Jfr. Brehms vistnok rigtige Bemærkning i en foregaaende Ar- 

 tikel, at denne »Sommerdvale« i Virkeligheden ogsaa er at op- 

 fatte som en Vinterdvale. 



