168 



en korrekt Gjengivelse. Først i de senere Aar af T's. 

 Liv blev hans Syn i den Grad svækket, at han heller 

 ikke tydelig kunde se Billederne. Her er en tilstrække- 

 lig Forklaring af den Ejendommelighed, som vi finde i 

 hans senere Malerier, uden at vi behøve at tage Hensyn 

 til hans mentale Tilstand.« 



»Det kunde synes dristigt at paastaa, at T's. Øjne 

 have lidt af Sygelighed i en Periode af hans Liv, naar 

 Konstkjendere og Kritikere ere enige om at anse Begyn- 

 delsen af denne Periode som Kulminationspunktet for 

 hans Talent. Og dog tror jeg ikke, at min Opfattelse 

 er i absolut Strid med den almengjældende. At befinde 

 sig normalt fra et fysiologisk Standpunkt er ingen- 

 lunde en uafviselig Betingelse for konstnerisk Produkti- 

 vitet: man kan ikke uden videre underkjende denKonst- 

 dommer, der kalder et Konstværk trivielt, dagligdags og 

 uinteressant, som bærer tydelige Spor af Ophavsmandens 

 fuldstændig sunde Sans og Aands Ligevægt, medens han 

 er ude af sig selv af Begejstring over det, der fremkal- 

 der Formodning om , at Konstnerens Indbildningskraft 

 bevæger sig paa Grænsen af det sygelige, om den ikke 

 har overskredet Stregen.« 



»Saaledes foretrække flere udmærkede Musikere og 

 flere af Beethovens største Beundrere hans seneste 

 Arbejder og betragte dem som de interessanteste, uagtet 

 man deri kan spore Følgerne af hans Døvhed. I Digte- 

 konsten give vi nogle Digterværker Plads blandt Kon- 

 stens ypperste Mesterværker, i hvilke Digterens Ind- 

 bildningskraft fører os langt ud over vor daglige Fore- 

 stillingskreds.« 



»Jeg finder det derfor fuldstændig i sin Orden, at 

 det stemningsfulde, taagede Slør, som paa Grund af 



