171 



niiigen ere mindre konvergerende. Naar et normalt Øje 

 ikke desto mindre er i Stand til at se saavel fjærne som 

 nære Gjenstande tydelig — om end ikke paa én Gang 

 — saa er Grunden den, at Øjet er begavet med Akko- 

 modationsevne, en Evne til at afpasses efter større eller 

 mindre Afstande, som er betinget af, at Linsen bliver 

 stærkere krummet, naar Gjenstanden rykker nærmere til 

 Øjet. Den stærkeste Akkomodation anvendes, naar vi 

 tillempe vort Øje efter det nærmest muligt liggende Punkt, 

 derimod anvendes ingen Akkomodation, naar vi betragte 

 fjærnt liggende Punkter. 



Øjets optiske Tilstand, naar det er afpasset for sit 

 Fjærnpunkt, uden at der gjøres mindste Brug af Akko- 

 modationen, kaldes dets Refraktion. Der er tre for- 

 skjellige Arter af Refraktion, det normale Øjes, det nær- 



Fig. 1. 



synede og det langsynede Øjes. — Det normale Øje 

 er, naar der aldeles ingen Brug gjøres af Akkomo- 

 dationen, tilpasset for uendelig lang Afstand o: det 

 samler parallele Lysstraaler paa Nethinden (Fig. 1). 



Det nærsynede — myope — Øje har som Følge 

 af en stærkere Krumning af Linsen en stærkere Refrak- 

 tion og forener derfor de Lysstraaler, der komme fra 

 et uendelig fjærnt Punkt, foran Nethinden (Fig. 2). For 



