179 



synes maatte gjøre det umuligt at være Maler, nemlig 

 Farveblindhed, Mangel paa Evne til at skjelue mel- 

 lem de forskjellige Farver. Det er en temmelig alminde- 

 lig Fejl, langt almindeligere end Folk i Reglen ville være 

 det bekjendt, og det skal vises, at selv Malere kunne 

 lide deraf, om end naturligvis kun i ringere Grader. 

 Forinden vil det dog være nødvendigt at sige noget om 

 Evnen til at adskille de Lysindtryk, som de forskjellige 

 Farver frembringe. 



Et lysende Legeme sætter de omgivende Ætherdele 

 i Svingninger. Foregaa disse Svingninger med en Ha- 

 stighed af omtrent 500 Billioner i Sekundet, frembringe 

 de paa Synsnerven et ejendommeligt Indtryk, som vi 

 betegne ved rødt; stiger Antallet af Svingninger efter- 

 haanden til omtrent 800 Billioner i Sekundet, forandres 

 Legemets Farve gjennem orange, gult, grønt og blaat 

 til violet, og udsender Legemet paa en Gang Svingnin- 

 ger af alle de mellemliggende Hastigheder, viser det sig 

 hvidt, medens de Æthersvingninger, som have en større 

 Hastighed, ikke længere gjøre noget Indtryk paa Syns- 

 nerven. Opfattes disse samme Æthersvingninger af en 

 Følenerve, frembringe de her det Indtryk, som vi be- 

 tegne ved Varme, hvilket Indtryk de ogsaa ere i Stand 

 til at frembringe, selv om de ikke foregaa saa hurtig, 

 at vi kunne opfatte dem som Lys. Aarsagen til at vi 

 modtage to saa forskjellige Indtryk som Lys og Varme 

 er altsaa ikke at søge i en forskjellig Paavirkning, men 

 deri, at Virkningen kommer til vor Bevidsthed gjennem 

 forskjellige Nervedele; Nerverne have nemlig deres sær- 

 lige Sansningsenergier *). Vi skulle se, at Opfattelsen 



*l Mere herom se: Tidsskriftets 3die R. 5te B. S. 149 ff. 



1 o* 



