205 



hængende, i Tid og Rum begrænset Dannelseskreds, og 

 det Spørgsmaal, om denne Kreds som saadan har en 

 Udviklingshistorie, træder frem i en bestemtere Skikkelse. 



Hvis der tilkommer Arten en Udviklingshistorie, kan 

 denne kun finde Sted paa denMaade, at den gjenneraløber en 

 Række Forandringer, at Individerne under Generationernes 

 Løb antage andre Karakterer i Lighed med den Om- 

 dannelse (Metamorfose), som Bladene gjennemløbe under 

 den enkelte Plantes Udvikling. Men dette staar dog i 

 Strid med Artens Begreb, og hvis en saadan Forvandling 

 virkelig kunde paavises i Tidernes Løb, saa vilde vi 

 derved overskride Grænsen for de Dannelser, som vi ind- 

 befatte under Begrebet »Art« (Species). Artens Begreb 

 ligger meget mere netop i det stillestaaende, i Fasthol- 

 delsen af den bestemte Typus under Generationernes 

 Vexel, Grænserne for »Arten« falde sammen med dens 

 Uforanderlighed. Derfor kunne vi ikke tilskrive Arten som 

 saadan en Udvikling. Lader os antage, at Artens Uforan- 

 derlighed blev brudt, saa vilde der opstaa nye Arter; det 

 vilde da ikke være en Udvikling af Arten som saadan, 

 men en Proces, som tilhørte en højere Udviklingskreds, 

 hvori Arten kun optraadte som et underordnet Led. 



Førend vi prøve denne Tanke over for Virkeligheden, 

 maa vi endnu betragte nogle Fænomener, som tilhøre 

 Artens Livskreds, og som til en vis Grad modificere Defi- 

 nitionen af den som en Sammenfatning af ensartede Indi- 

 vider. Til disse hører nærmest Dannelsen af Familien, 

 hvori vi se en Arten underordnet, inderligere Forbindelse 

 mellem de enkelte Individer, som er af stor Betydning 

 hos selskabelig levende Dyr, og som kan hæve sig til 

 Dannelsen af regelbundne Dyrestater. 



Inderligst fremtræder Familie baandet der, hvor Fami- 



