215 



Asien, paa den anden Side i meget lignende Arter i 

 Nordamerika, der ofte næppe ere til at kjende fra hine. 

 Jeg skal som Exempel anføre Diospyros , Neldetræet 

 (Celtis), den spiselige Kastanie, Platanen og Storaxtræet 

 (Liquidambar), hvilket sidste i den gamle Verden kun 

 har en meget ringe Udbredelse i Forasien, medens den 

 tilsvarende amerikanske Art strækker sig fra de mellemste 

 forenede Fristater til Florida. Saaledes som Arterne af 

 de nævnte Slægter nu til Dags forekomme, finde vi dem 

 fjærnede langt fra hverandre, da de hverken i den gamle 

 eller den nye Verden naa op til Polarlandene, som jo 

 nærme sig til hinanden; men hvor langt anderledes viser 

 Billedet sig, naar vi se tilbage til Tertiærtidens Flora! 

 Da se vi de utvivlsomme Forfædre for hine Træarter, 

 som nu ere revne fra hverandre og indskrænkede til 

 snævre Kredse, udbredte næsten uden Afbrydelse baade 

 i det nordlige og sydlige Europa, og paa samme Maade 

 vare de uden Tvivl udbredte indtil det høje Norden i Nord- 

 amerika, hvis Tertiærflora er os endnu mindre bekjendt 

 end Europas; Platanens fossile Forekomst ved Macken- 

 ziefloden leverer herfor et (rigtignok endnu enestaaende) 

 Bevis. Fra Tertiærdannelserne i Grønland, dette nordiske 

 mellem begge Verdensdele liggende Land, kjender man 

 Diospyros og Kastanien, Storaxtræet og Platanen, den 

 sidste ogsaa fra Island og Spitsbergen. Saaledes er 

 Forbindelsen tilvejebragt i Norden, men denne Forbin- 

 delse strakte sig, som Oswald Heer, den fossile Floras 

 grundige Forsker, søger at bevise ved botaniske og geo- 

 logiske Grunde, endnu længere mod Syd igjennem et 

 Fastland (Atlantis), som senere er sunket i Oceanet, 

 men som i Tertiærtiden forbandt Europas Vestkyst med 

 Nordamerikas Østkyst. Hvorledes nu end dette forholder 



