216 



sig, kan der for de anførte Exemplers Vedkommende ikke 

 være Tvivl om, at deres nu adskilte Voxekredse engang 

 i Tiden have været sammenhængende. 



Saaledes tyder da, for kort at sammenfatte Resul- 

 tatet af de plantegeografiske Undersøgelser, Plantearternes 

 ved klimatiske Forhold uforklarlige, efter systematiske 

 Slægtskabsforhold lovbundne Fordeling hen paa en gene- 

 tisk Sammenhæng, ligesom den fra Arterne til Slægterne 

 og Familierne stigende Tilvæxt i Voxekredsenes Udstræk- 

 ning endnu bestemtere tyder hen paa en udviklingshi- 

 storisk Sammenhæng. 



3. Til det Bevis, som jeg hentede fra den morfo- 

 logiske Sammenligning af Arterne, vil jeg nu knytte en 

 Betragtning af det naturlige System i dets Forhold 

 til Individets Udviklingshistorie, idet jeg derved fortrinsvis 

 holder mig til Planternes System, i hvis trinvis opbyg- 

 gende Udviklingsgang Forholdene ligge mere aabenlyst 

 for Dagen end i Dyrenes omformende Metamorfose. Den 

 Erfaring, at der gives Organismer af en simplere og af en 

 mere sammensat Bygning, forbunden med en tilsvarende 

 lavere og højere Udvikling af Livsvirksomheden, har alle- 

 rede tidlig vakt Tanken om en fra det ufuldkomnere til 

 det mere fuldkomne gaaende Trinrække for de forskjel- 

 lige Skabninger; men Udførelsen af Tanken ved at op- 

 stille Skabningerne i en enkelt Række stødte paa uover- 

 vindelige Vanskeligheder, ikke blot ved Overgangen fra 

 Planteriget til Dyreriget, men ogsaa i de underordnede 

 Kredse. Til Forestillingen om den simple Rækkefølge 

 traadte den om den alsidige Forbindelse, som Linné nær- 

 mere oplyste ved at sammenligne Familiernes Slægtskabs- 

 forhold med den Forbindelse, som Landstrækninger paa et 

 Landkort have indbyrdes. Da man ved denne Forestilling 



