217 



opgav Tanken om en fremadskridende Udvikling, maatte 

 denne igjen fremdrages ved Antagelsen af parallelt op- 

 stigende Rækker, som, sammenknyttede ved tverlebende 

 Forbindelser, dannede et regelmæssigt Netværk , hvori 

 Slægterne skulde have deres Plads. Tilsidst naaede man 

 til den naturlige Fremstilling af Slægtskabsforholdene i 

 Form af et forgrenet Træ, hvorved Rækkernes Mangfol- 

 dighed igjen sammenknyttedes, og hvorved der gaves et 

 Udtryk saa vel for den lige fremadskridende og i samme 

 Linie trindannende Udvikling, som ogsaa for den Udvikling, 

 der divergerende udbredte sig til Siden. Hos Grund- 

 læggerne af det naturlige Plantesystem, som nærmest 

 havde Dannelsen af naturlige Grupper for Øje, Bern- 

 hard og Anton Laurent de Jussieu, saavelsom hos 

 Decandolle fremtraadte endnu ikke klart Tanken om i 

 Systemet at fremstille en ved Organisationens Fuldkom- 

 menhed bestemt Trinfølge. 1 Jussieu s tre store Afde- 

 linger: »Planter uden Kimblade, Planter med ét Kimblad 

 og Planter med to Kimblade« er vel Grunden lagt til en 

 saadan; men i grel Modstrid hermed staar den Plads, 

 der er givet Naaletræerne i Spidsen af Planteriget. Og- 

 saa i Decandolle s Inddeling af Planterne i »Celleplanter« 

 og Karplanter kan man erkjende et Trinforhold, men han 

 selv og hans Efterfølgere ordne Planteklasserne i fuld- 

 stændig Modstrid med den opadstigende Trinrække i om- 

 vendt Orden, idet de stige fra Karplanterne ned til Celle- 

 planterne. Under det naturlige Systems videre Udvikling 

 fremtræder Planterigets Trinbygning bestandig tydeligere, 

 uafviselig og usøgt og dermed tillige Systemets Forhold 

 til Udviklingshistorien. Planterne uden Kimblade (Linn és 

 Kryptogamer eller Lønboplanter) blive anerkjendte som 

 blomsterløse Planter (og som saadanne betragtede ogsaa 



