218 



den førlinnéiske Tids gamle Botanikere dem), og derved 

 udtales atter klarere deres Trinforhold til Blomsterplan- 

 terne (Enkimbladene og Tokimbladene =- Linnés Fanero- 

 gamer); de Blomsterløse blive delte i to væsentlig for- 

 skjellige Afdelinger, i hvilke ligeledes Trinfølgen bestemt 

 udtaler sig (Cellekryptogamer og Karkryptogamer == Thal- 

 lofyter (eller bedre Bryofyter), Løvplanter, og Kormofyter, 

 Stængelplanter); imellem de fuldkomne Blomsterplanter 

 og de Blomsterløse eftervises et Mellemled i de Nøgen- 

 frøede. Men den vigtigste Omstændighed, hvorpaa jeg 

 her vil henvende Opmærksomheden, er, at de saaledes 

 vundne fire. Hovedtrin i Planteriget paa det nøjagtigste 

 svare til de alle højere Planter tilkommende individuelle 

 Udviklingstrin: Kimen, det vegetative Trin, Blomsten og 

 Frugten. Kun det første Trin trænger til videre For- 

 klaring. Det første Kimanlæg hos de fuldkorjine (med 

 Frugtknude udstyrede) Blomsterplanter er en ad kjønsløs 

 Vej dannet Celle, som allerede var Malpighi bekjendt, 

 og som af Brogniart fik Navnet »Kimsæk«. Oprinde- 

 lig en fin Parenkymcelle i Ægkærnens Axe løsner den 

 sig senere fra Forbindelsen med det omgivende Parenkym 

 for at udvikle sig selvstændig og i sit Indre at danne 

 flere eller færre frie Døtreceller, medens Nabocellerne 

 opløses og fortæres af den ligesom af en snyltende Or- 

 ganisme. Det er en af dens Døtreceller (Kimblæren), 

 som efter at være befrugtet udvikler sig til Kimplanten, 

 Grundlaget for den unge Plantekoloni, medens Moder- 

 cellen, Kimsækken, udvikler sig til et ensartet Cellevæv 

 (Frøhviden), som omhyller Kimplanten og giver den Be- 

 skyttelse og Næring. Plantens tidligste Udviklingshistorie 

 viser saaledes to efter hinanden følgende Generationer, 

 en første kortvarig, som opstaar uden foregaaende Be- 



