219 



frugtning og stedse forbliver inde i Frøets Indre, og en 

 anden, som til sin Udvikling fordrer en Befrugtning og 

 omfatter hele den følgende Udvikling, saavel det vegeta- 

 tive System som Blomst- og Frugtdannelsen. Gaa vi et 

 Skridt tilbage til de nøgenfrøede Blomsterplanters Kreds, 

 finde vi allerede den første Generation kraftigere ud- 

 viklet*). Allerede forinden Befrugtningen omdannes Kim- 

 sækken til et sammensat Cellelegeme, hvori Kimblærerne 

 (de saakaldte »Corpuscula«) ikke ligge frit, men indlej- 

 rede i Grundvævet; men endnu bliver den første Gene- 

 ration skjult i Frøet. Længere nede i Systemet hos de 

 saakaldte Karkryptogamer (Kormofyter) løsnes derimod 

 den primære Kimcelle som »Spore« fra Moderorganismen 

 og udvikles til en fri løvformet Kimdannelse, her kaldet 

 Forkim (Proembryo, Prothallium), som kan antage mang- 

 foldige Former, og som udvikler den sekundære Kimcelle, 

 hvoraf ved den videre Udvikling den bladbærende Stamme 

 dannes, medens Forkimen tidlig gaar tilgrunde. Naar 

 vi endelig gaa ned til det laveste Trin, se vi Løvet 

 (Thailus), der som Karkryptogamernes Forkim kun havde 

 en flygtig Tilværelse, optræde som blivende og udgjørende 

 hele Plantens eneste vegetative System, og vi se, hvor- 

 ledes den, idet den saaledes frigjøres og tilraner sig 

 Eneherredømmet, udvikler en uudtømmelig Mangfoldighed af 

 Former, hvorimod den anden Generation, der forudsætter 

 en Befrugtning, naar den overhovedet optræder, ind- 

 skrænkes til Dannelsen af et Frugtlegeme (Sporehus eller 



*) Den her kort angivne Udviklingsgang er Gjenstand for en vidt- 

 løftigere Fremstilling i Warmings: »Kjøns- og Befrugtnings- 

 forholdene i Planteriget«, navnlig det 6te Afsnit (Forrige Aargang 

 af dette Tidsskr.), til hvilket de henvises, der ønske nærmere 

 Oplysning og bedre Forstaaelse. R. A, 



