221 



modsatte Vej i Sammenligningen har paastaaet med den 

 ham ejendommelige Dristighed, at Mennesket i sin Foster- 

 udvikling skulde gjennemløbe alle Dyreklasser, saa har 

 han netop overset den Omstændighed, at ikke alle Dyre- 

 klasser tilhøre den til Mennesket førende umiddelbart 

 Udviklingslinie. 



Men hvilke Slutninger kunne vi nu drage af den 

 antydede Analogi mellem den trinvise Udvikling af In- 

 dividet og af det hele, hvortil det hører? 



I den enkelte Organismes Udvikling se vi Trinnene 

 i Tidsfølgen træde frem efter hinanden, saaledes 

 at ethvert følgende Trin — i det mindste oprindelig — 

 staar i organisk Sammenhæng med det nærmest forud- 

 gaaende. Skulde ikke paa samme Maade det organiske 

 Riges Trin i det store være opstaaede i kronologisk Række- 

 følge og være udgaaede det ene fra det andet ved en or- 

 ganisk Sammenhæng? Ikke som om vore nulevende højere 

 Planter umiddelbart skulde afledes fra nulevende lavere; 

 det vilde være en for kortsynet Opfattelse af Gangen i 

 den organiske Naturs store Udviklingshistorie, hvori hvert 

 enkelt Trin igjen har sin særegne Udvikling; men For- 

 fædre for de nulevende Løvplanter, tilhørende en tidligere 

 Periode, maatte efter denne Anskuelse rigtignok have 

 været Stamfædre til de nulevende Stængelplanters ældste 

 Repræsentanter o. s. v. 



Men berettiger den blotte Analogi os til at antage 

 en saadan Sammenhæng? Kan man ikke tænke sig en 

 efter indre Love fremskridende Udvikling uden en 

 ydre Sammenhæng mellem de enkelte Trin og Led? 

 Dette Spørgsmaal vil jeg ofre en særegen Betragtning. 



4. At antage en Udvikling uden ydre Sammenhæng 

 synes umuligt af fysiologiske Grunde. Dette frem- 



