247 



Pungdyrene, navnlig paa Grund af deres simplere 

 Hjærnebygning og Fosterets Udvikling uden den for alle 

 andre Pattedyr karakteristiske Dannelse: Moderkagen 

 — kan ikke andet end vinde meget i Styrke ved 

 disse trods deres Ufuldstændighed meget interessante 

 Kjendsgjerninger. Det var smaa, svage, rotte- eller spids- 

 musagtige, af Insekter, Krybdyr og desl. levende Former, 

 som først spredte sig over Jorden paa en Tid, da denne 

 beherskedes af Kæmpekrybdyr af nu aldeles uddøde Ty- 

 per (Flyveøgler, Kæmpeøgler^ Dicynodonter osv). — Men 

 vi bør ikke glemme, at vi endnu kun have faaet det første 

 Glimt af de mesozoiske Jordperioders Pattedyr. Vi vide 

 nu, at fra Trias-Tidens Slutning af i det mindste hai 

 Jorden været beboelig for og til sine Tider i det mindste 

 ogsaa beboet af. Pattedyr, og der er aldeles ingen Grund 

 til at antage, at dette skulde være indskrænket til de 

 faa Steder og Tider, hvorfra hine smaa Underkjæber ere 

 komne til vor Kundskab. Det er maaske ikke let at 

 sige, hvad der kan have gjort Purbeck-Dannelsen til hint 

 mærkelige Museum af Underkjæber af Smaapattedyr af 

 en og samme Grundform; men man kan nok tænke sig, 

 at netop disse Knokler, der let sættes i Bevægelse af 

 Vandstrømme, kunde efterhaanden samles paa ét Sted, 

 medens andre tungere og mindre let flyttelige Knokler af 

 de samme eller af andre og større Dyr kom til at ligge 

 andre Steder, hvor vi endnu ikke have været saa hel- 

 dige at finde dem, eller hvor de maaske ikke fandt de 

 for deres Opbevaring gunstige Betingelser. Der kan 

 altsaa have levet mangfoldige andre Pattedyr i den 

 mesozoiske Periode, om hvilke vi ikke have faaet og 

 maaske aldrig ville faa noget at vide. Ja, da der ellers 



