249 



storartede Kultur-Udvikling, som denne Verdensdel har 

 undergaaet, har imidlertid ikke kunnet undlade ogsaa at 

 fremme Kundskaben om dens Naturforhold, dens Jord- 

 bygning og dens Fortidsliv meget betydelig; de talrige 

 Expeditioner til »det fjærne Vesten«, der brøde Banen for 

 den nærværende lette og hurtige Forbindelse mellem dette 

 og det gamle Nordamerika, Øst for Mississippi, aabnede 

 Forskningen Adgang til Dannelser ved Klippebjærgenes 

 Fod, som netop i Henseende til det Spørgsmaal, som her 

 beskjæftiger os, ere af den allerstørste Interesse. Den 

 nordamerikanske Naturforsker Leidy har nedlagt Resul- 

 taterne af sine Undersøgelser i to anselige Værker*), af 

 hvilke vi her skulle give et kort Resumé. 



Ved Foden af de saakaldte »sorte Bjærge«, Udløbere 

 fra Klippebjærgene, i Staten Dakotah, mellem Nebraska- 

 eller Platte- og Missouri-Floden, ved »den hvide Flod«, 

 ligger et Distrikt, som paa Grund af sin Ufremkomme- 

 lighed af Indianerne og Trapperne har faaet Navn af 

 »det slemme Land« (»Bad Lands » — »Mauvaises 

 Terres«). Det er et Land med et ganske ualmindeligt 

 Udseende og af en særdeles malerisk Karakter, som en 

 af de Naturforskere, der have besøgt det, beskriver paa 

 følgende Maade: »Fra de høje Prærier, der hæve sig 

 terrassevis mod Klippebjærgenes Udløbere, ser den rej- 

 sende ned i en stor Dal, der danner en Verden for sig, 

 c. 20 Mile lang og over 2 Mile bred, c. 300 Fod under 



The aiicient Fauna of Nebraska (Smithsonian Contributions; for- 

 fattet 1852). 



The extinot Mammalian Fauna of Dakota and Nebraska together 

 with a synopsis of the Mammalian remains of North-America. 1868. 

 (Journal of the Academy of natural sciences of Philadelphia.) 



