257 



ninger« (om vi for Kortheds Skyld tør bruge dette Ud- 

 tryk) i Nordamerika foruden den nærværende: to vest- 

 lige, forskjellige i Alder og temmelig forskjellige i Sammen- 

 sætning, uagtet de hidrøre fra de samme Egne: en miocæn 

 (»Mauvaises Terres«) og en pliocæn (Niobrara); en 

 østlig (postpliocæn), der atter er aldeles forskjellig fra 

 de to ældre vestlige, men maaske glider jævnt over i den 

 nærværende. Vi ville afhandle dem efter Tidsfølgen, be- 

 gyndende med den ældste. 



a. IDakotahs Miocændannelser harLeidyraent 

 at erkjende et halvhundrede Arter; største Delen af disse 

 vare Hovdyr, dels Drøvtyggere, dels Tykhude. 

 Blandt disse sidste synes der at have været flere Arter 

 af smaa hesteagt ige Dyr, saakaldte Anchitherier, d. v. s. 

 Heste , hvis Kindtænder meget ligne Palæotheriernes, og 

 som saaledes bidrage til at knytte Tapir- og Hestegruppen 

 nærmere sammen; Næsehorn -Gruppen var ikke repræ- 

 senteret af mange Arter, men af talrige Individer, hørende 

 til to Slægter; den ene en virkelig, men kullet (hornløs) 

 Næsehorn (Aceratherium), \ mindre end den store indiske 

 enhornede; den anden en ligeledes hornløs lille Form 

 (Hyracodon), ikke halv saa stor som den indiske Næse- 

 horn ; ved at være udstyret med 3 Fortænder og 1 Hjørne- 

 tand i hver Kjæbe bidrager den formentlig til at udfylde 

 Gabet mellem Nutidens Næsehorn og Tapirer. Betydelig 

 større end nogen af de foregaaende var en stor uddød 

 Tykhud (Titanotherium) , med Hensyn til hvilken det er 

 uvist, om den sluttede sig nærmest til Palæotherierne eller 

 til Anoplotherierne*). Kindtænderne forholdt sig som hos 

 den først nævnte Gruppe, men Tandrækken var næsten 



*) Om disse uddøde Hovdyr se dette Tidsskrifts ferste Bind S. 14. 



Fjerde Række. V, 17 



