259 



eller tvesidet Hjørnetand i hver Kjæbe *) foruden Kind- 

 tænderne, er noget aldeles ukjendt hos nulevende Drøv- 

 tyggere, og Hovedskallens hele Form erindrer stærkt om 

 Navlesvinets, ligesom ogsaa Lemmernes Bygning synes at 

 minde mest om Svinene ; ligesom hos disse og en enkelt 

 Drøvtygger (den vestafrikanske Dværghjort) vare de to 

 midterste af de fire Mellemhaandsknokler ikke sammen- 

 voxne. Horn havde de ikke. Af Størrelse vare nogle 

 som Faaret, andre større (mellem Kamel og Lama) eller 

 mindre (som Dværghjortene). Man kunde efter Leidys 

 Mening benævne dem kortelig »drøvtyggende Svin«; 

 de levede uden Tvivl selskabelig; af én Art mener Lei dy 

 at have havt Stykker af ikke mindre end 500 Exemplarer 

 i Hænde. 



De forefundne Levninger af Gnavere, — deriblandt 

 Repræsentanter baade for Haren, Egernet (eller Murmel- 

 dyret), Bæveren og Rotten — og Insektædere ere 

 for faa til at gjøre særlig Fordring paa vor Opmærk- 

 somhed; derimod er der adskillige interessante Levninger 

 af Rovdyr i denne Dannelse; Ulven og Ræven repræ- 

 senteres af et Par Arter af den ogsaa fra Europas Ter- 

 tiærdannelser bekjendte Amphicyon, der, naar man 

 holder sig til Tandformlen som det skarpeste Udtryk for 

 Rovdyrslægternes Ejendommeligheder og Slægtskabsforhold, 

 kan opfattes som en Hund med 1 Kindtand mere i hver 

 Kjæbeside eller i alt Fald i Overmunden; den ene Art var 

 af Størrelse som Præri-Ulven, den anden som Præri-Ræven. 

 Den frygteligste og blodtørstigste Fjende, som Datidens 



*) Efter G er vals's Mening var der kun | Forlænder (d. v. s. 3 i 

 Overkjæben og 3 i Underkjæben paa hver Side), men den første 

 Kindtand i Underkjæben havde en lignende hjørnetandagtig Form 

 som hos Kamelerne; denne Opfattelse er vistnok den rigtigere. 



17* 



