270 



hjembragt ikke mindre end 20 Hovedskaller af dette Dyr 

 foruden isolerede Kjæber og desuden Knokler af næsten 

 det hele Skelet; det har derved vist sig, at det er en 

 Abe, der staar midt imellem de smækre »Marekatte« 

 (Semnopitheker) og de mere plumpt byggede, bavianagtige 

 Makaker; den havde de førstes Hovedform og Tænder, 

 de sidstes kortere og mere kraftig byggede Lemmer; 

 den hørte derfor sikkert ikke til de Arter, der færdedes 

 jævnlig i Træerne, men passede godt til at bebo krat- 

 bevoxede Bjærgegne. Man skjelner uden Vanskelighed 

 Hannerne fra Hunnerne paa de længere Hjørnetænder hos 

 de først nævnte saa vel som ved Forskjellen i Størrelse. 

 De levede uden Tvivl flokkevis ligesom Nutidens beslæg- 

 tede Arter. 



Den eneste i Pikermi fundne Gnaver er et Gnaver- 

 p indsvin (Hystrix primigenia), der kommer meget nær 

 til den i Sydeuropa endnu levende Art (H. cristata), men 

 var i eller | større*). Den Gumler (Ancylotherium), 

 hvis Lemmer og Fodknokler man har fundet i Pikermi, 

 er en ikke mindre mærkelig Skabning end Kæmpedyrene 

 i Amerika; der er i Frankrigs Tertiærdannelser fundet 

 Levninger af et lignende Væsen (Macrotherium); dog 

 er der ikke saa lidt Forskjel imellem dem , navnlig 

 var det sidst nævnte rimeligvis et mere klatrende Dyr 

 end det græske. Deres nærmeste Slægtninge ville vel 

 være at søge mellem Nutidens Skældyr eller Jordsvin 



*) Ogsaa dette Dyr er et mærkeligt Exempel paa , hvor usikker Be- 

 stemmelsen af enkelte Tænder er. Først fik A. Wagner (en 

 udmærket Kjender netop af Pattedyrene) en Fortand; derpaa op- 

 stilledes Slægten Lamprodon; senere fik han to Kindtænder, 

 der henførtes til en Bæver (Castor atticus). Da Gaudry fik en 

 hel Underkjæbe, saa han , at hin Fortand og disse Kindtænder 

 tilhørte det samme Dyr, og at dette var en Hystrix! 



