278 



For saa vidt Pikermis Fauna skal sammenlignes med 

 nogen nærværende, maa det blive med Afrikas; der er 

 derfor en vis Sandsynlighed for, at der den Gang var en 

 inderligere Forbindelse mellem de tre Middelhavet be- 

 grænsende Verdensdele end nu , og at den afrikanske 

 Fauna |gjennem Lilleasien strakte sig højt op i det nu- 

 værende Europa*). Ægæerhavet maa vistnok tænkes 

 borte. Men selv Afrika huser ingensteds en saa rig og 

 majestætisk Fauna, som man her finder samlet paa en 

 lille Plet; det gjentager sig her som andensteds, at det 

 nærværende Pattedyrliv er en betydelig formindsket og 

 beklippet Udgave af det, der var udviklet i de nærmest 

 foregaaende Perioder. Jo flere nulevende eller uddøde 

 Former man opdager, desto flere Huller udfyldes der na- 

 turligvis mellem Art og Art, mellem Slægt og Slægt; 

 der er i det foregaaende anført adskillige Exempler paa 

 Dyr fra Pikermi, der mere eller mindre tydelig danne 

 et Bindeled mellem nulevende eller uddøde Slægter; og 

 skjønt man just ikke kan bevise, at Camelopardalis 

 at ti c a er Stamarten til C. Giraffa, eller at Rhin o - 

 c eros pachygnathus i Tidernes Løb har sondret sig i 

 Rh. canius og bicornis, Hyænaeximia iH. striata 

 og maculata, saa kan man paa den anden Side — 

 Arternes Omdannelse i Tidernes Længde forudsat — ikke 

 nægte Muligheden af, at dette eller noget lignende kunde 

 være den sande Sammenhæng. At en Naturforsker, der 

 saa længe og saa grundig har studeret de talrige Lev- 

 ninger fra en bestemt Formation og sammenlignet dem 

 saa omhyggelig og utrættelig baade med beslægtede 



*) Adskillige af Pikermi-Arterne ere, som ovenfor bemærket, fundne 

 i samtidige Dannelser i Ungarn (Baltavar), Sydfrankrig (Vaucluse) 

 og Tydskland (Eppelsheim). 



