308 . 



mikroskopiske Gjæiingsorganismer? paa hvilken Maade 

 hindrer man den? og ved hvilke Midler bliver deres For- 

 mering hæmmet? Alle Desinfektionsforholdsregler, alle 

 Helbredelsesforsøg maatte da stile i den ene eller anden 

 Retning; i Særdeleshed maatte man ogsaa have Op- 

 mærksomheden henvendt paa Vandet, om hvilket det er 

 bevist, at det endog i tilsyneladende allerreneste Til- 

 stand let fremhjælper Tilførselen af Bakterier og andre 

 Gjæringsorganismer. 



Vi have set, at Bakterier udvikle sig under enhver 

 Forraadnelse og Gjæring samt i mange Sygdomme, og at 

 de formere sig i kæmpemæssige Forhold, saa snart deres 

 Kim en Gang have faaet Adgang, saa at disse mindste 

 Væsener just ved deres uhyre stærke Formering udrette 

 det mest storartede Arbejde. Men hvorfra stamme de 

 første Kim? Med dette Spørgsmaal have Naturforskerne 

 beskjæftiget sig lige til den nyeste Tid og besvaret det 

 paa forskjellig Vis. 



Nogle sagde: ved Forraadnelsen forme de organiske 

 Elementer sig, som dannede det afdøde Dyrs Legeme, i 

 fri Skabningskraft til selvstændige Væsener, som ere helt 

 forskjellige fra dem, af hvis Stoffer de fremkom, men 

 dog ligeledes levende og forplantningsdygtige. Saaledes 

 forme Æggehvide- og Fedtdraaberne sig til Bakterier, 

 maaske ogsaa til Gjær og Skimmelsvampe, ja selv til 

 hine Infusionsdyr, som aldrig mangle ved Forraadnelsen. 

 Man opfandt endog et særegent Navn for denne Op- 

 rindelsesmaade, Uravl eller Selvavl (Generatio æqvicoca). 



Andre bestride Muligheden af, at levende Væsener, 

 1 hvor smaa og simple de end ere, nogensinde opstaa 

 anderledes end af Kim, der stamme fra Væsener af 

 samme Art. Troen paa Bakteriernes Selvavling er efter 



