311 



staar det vel fast, at Livet paa Jorden bar haft en Be- 

 gyndelse; men med Hensyn til, hvorledes de første 

 levende Væsener ere opstaaede, mangler enhver Analogi; 

 ifølge vor nuværende Viden ligner Livet Vestas hellige 

 Ild, som evig blev vedligeholdt derved, at altid den nye 

 Brand blev tændt ved den gamle. 



Den berømte Fysiker W. Thomson har i den 

 aandfulde Tale, med hvilken han i 1871 aabnede det 

 britiske Naturforskermøde i Edinburg, draget denne Følge- 

 slutning: da Livet paa Jorden ikke kan være opstaaet 

 af sig selv, saa maa det være blevet overført fra en 

 anden Verdensklode til vor. Vi vide, at de utallige 

 Meteorstene, som ere faldne ned paa Jorden, en Gang 

 have været selvstændige Kloder eller dog Dele af saa- 

 danne; i enkelte Meteorstene er der blevet paavist Kul 

 og kulstofholdige Forbindelser, hvis Oprindelse tyder 

 paa organiske Dannelser. Den Mulighed lader sig 

 tænke, at ogsaa en Gang en levende og udviklingsdygtig 

 Kira har overlevet den Katastrofe, som ellers ved Ind- 

 trædelsen i vor Atmosfære og ved Nedstyrtningen paa 

 Jorden bringer den ankomne i glødende Tilstand; fra 

 en saadau Kim kunde da alle andre Væsener ned- 

 stamme. Saaledes kunde da Livets Begyndelse være 

 kommen ned fra Himlen paa den livløse Jord, ligesom 

 den Liv bringende Ildgnist ifølge Myten blev hentet 

 ned fra Olymp af Prometheus. 



Bakteriernes Udviklingshistorie antyder dog maaske 

 et andet Udspring for Livet paa Jorden. Vi' have be- 

 regnet Vægten af en Bakterie til O^ooooooooisr Milligram; 

 vi vide, at dette overordentlig lette Legeme bliver ført 

 bort med de fordampende Vanddraaber, derpaa svømmer 

 omkring i Luften som Solstøv og atter falder ned med 



