318 



første Leveaar; i Løbet af 3 Aar skiftede den tredje Hud 

 30 G-ange (første Gang ^^/lo 45, sidste Gang ''/g 48), den 

 fjerde 34 Gange (^^/lo 45 — ^^9 48). Man fejler altsaaa ikke 

 meget ved at sige, at Staalormen skifter Overhud omtrent 

 en Gang hver Maaned, saa meget mere som Aarstiden ikke 

 synes i denne Henseende at have gjort nogen synderlig For- 

 skjel. Talen er jo dog her kun om Individer, der levede 

 i Fangenskab; i selve Naturen er det rimeligt at denne 

 Proces hviler under Vinterdvalen. (Proc. Roy. Phys. Soc. 

 Edinburgh, 1856). 



2. NsSChorneoe. Rhin o cer os -Arterne ere ikke meget 

 talrige, skjønt det af de større Tykhude er den Slægt, 

 der er fyldigst repræsenteret i Nutiden. De dele sig i to 

 Grupper: de asiatiske med mere udviklede Fortænder og 

 med Huden afdelt i Skjolde med dybe Folder; de 

 afrikanske, hvis Fortænder ere saa smaa, at de aldrig 

 bryde gjennem Gummerne, og hvis Hud er glat eller kun 

 frembyder en svag Antydning til de ejendommelige Folder, 

 som udmærke de asiatiske Arter. Af disse sidste er den 

 store indiske Næsehorn ('Rhinoceros unicoTnis) den 

 største, og den er bedst og tidligst kjendt. Den zoologiske 

 Have i London har to Exemplarer af den, en Han siden 

 1864 og en Hun siden 1850; dens Hjem er Skovdistriktet 

 Teraj ved Foden af Himalaya fra Nepal til Butan, h^ or- 

 fra det strækker sig ind i Assam. Sunda-Næsehornen 

 (Rh. sondaicus) ligner sin større Broder meget i ydre 

 Form, har den samme foldede Hud og ligesom denne kun 

 ét Horn paa Næsen; men den er meget mindre og frem- 

 byder visse vel udprægede Ejendommeligheder i Hovedskal- 

 lens Form, hvorved den er let at skjelne fra den store 

 indiske Næsehorn; indtil for kort Tid siden antog man, at 

 den var indskrænket til Java, Sumatra og Borneo — dens 

 Tilværelse paa den sidst nævnte store er dog noget pro- 

 blematisk — men Blyth har nylig vist, at den enhor- 

 nede Rhinoceros, der bebor Halvøen Malakka og de ben- 

 galske „Sunderbunds", efter al Sandsynlighed er den samme 

 Art. Den har endnu ikke været at se i nogen zoologisk 

 Have i Europa. Den tredje asiatiske Art ser meget for- 

 skjellig ud fra de to foregaaende: den har to Horn, af 

 hvilke det mindre sidder paa Panden lige over Øjet, det 

 andet paa selve Næsen ; Kroppen er desuden bedækket med 

 Haarbørster, og der er kun én stærk og vel udpræget Hud- 

 fold tværs over Ryggen, hvorved den faar et ganske andet 



