330 



Afpasningsevne o : formaar at gjøre sin mest brydende 

 Del, Linsen, efter Behag mere og mere konvex og eo 

 ipso stærkere brydende, alt eftersom den betragtede 

 Gjenstand rykker nærmere og nærmere til Øjet, laa det 

 nær at søge Aarsagen til det nærsynede Øjes for stærke 

 Brydning i en for stærk Hvælving af Linsen. Dette har 

 imidlertid ved videnskabelige Maalinger ikke vist sig at 

 være Tilfældet, i det det nærsynede Øjes Linse har samme 

 Brændvidde som det normaltseende Øjes. Naturlig^ds 

 tale vi her kmi om Linsens Tilstand i Øjets Hvile- 

 tiistand, det vil sige den Tilstand, hvor Øjet er indrettet 

 for parallelle Straaler, og hvor disse samles ganske efter 

 de fysiske Brydningslove. Netop paa Afstand formaar 

 den nærsynede ikke at se klart, hvorimod nære Gjen- 

 stande, hvis Straaler ifølge den større Nærhed skulde 

 brydes stærkere, netop paa Grund af det nærsynede Øjes 

 stærkere Brydning ses tydelig og bestemt. Man kan 

 altsaa sige: det nærsynede Øje er ifølge sine Brydnings- 

 forhold afpasset for nærliggende Gjenstande, det normalt- 

 seende Øje derimod for uendelig langt bortliggende Gjen- 

 stande, hvor Begrebet uendelig dog maa tages relativt. 



Da Linsen i det nærsynede Øje ikke viste nogen 

 forøget Hvælving, som kunde forklare den for stærke 

 Brydning af Lysstraalerne , søgte man Aarsagen dertil i 

 en stærkere Hvælving af Hornhinden, uden at man dog 

 her kunde finde nogen synderlig Forandring. Betragter 

 man derimod med Opmærksomhed et stærkt nærsynet 

 Øje, især naar man lader Øjet se ind mod Næsen, da 

 frembyder dette Øje en langt stærkere Hvælving forfra, — 

 bagtil, saaledes at Afstanden fra Midten af Hornhinden 

 til Midten af Nethinden er betydelig større end i det 

 normaltseende Øje, og dette er Aarsagen til, at Straalerne 



