336 



ligesaa tydelig med Nr. 12 som med Nr. 20, men sam- 

 tidig foregaar der en Forandring i Øjets Indre, ham al- 

 deles ubevidst, men som med Tiden vil ytre sig for liam 

 i Træthedsfornemmelse i Øjnene, Smerter i Panden 

 o. desl. Gaa vi nu et Skridt addere, ville vi let lære denne 

 Forandring i Øjet at kjende, som indtræder under Brugen 

 af det for stærke Glas. Medens Glas Nr. 20 netop 

 bragte de parallelle Straaler i en saadan Divergens, at de 

 af Øjet kunde samles paa Nethinden, fremkalder natur- 

 ligvis det stærkere konkave Glas Nr. 12 en endnu stær- 

 kere Divergens af Straalerne, der nu ikke mere kunne 

 samles paa Nethinden, med mindre Brydningskraften i 

 Øjet forøges, i det Straaler, jo mere divergente de ere, 

 fordre en desto større Samlekraft for at kunne forenes. 

 I det foregaaende have vi omtalt, at Øjet besad en 

 Evne til at forøge sin Linses Konvexitet og derigjennem 

 sin Brydningskraft, den saakaldte Afpasningsevne. I det 

 nu Øjet, væbnet med Nr. 12, ser ud i det fjærne, ville 

 Straalerne først sammenløbe bag Nethinden, fordi Diver- 

 gensen, som tilvejebragtes ved Glasset, er for stærk til, 

 at Øjets Brydningskraft i Hviletilstanden kan gjøre dem 

 sammenløbende paa Nethinden. Men forøger Øjet derimod 

 sin Brydningsevne, formaar det jo netop derigjennem at 

 flytte Lysstraalernes Samlingspunkt for til, og naar denne 

 Forøgelse i Brydning netop svarer til den Størrelse, som 

 er Differencen mellem Nr. 12 og Nr. 20, kommer Sam- 

 lingspunktet lige til at træffe paa Nethinden, og Synet er 

 da tydeligt og skarpt. Men netop Tilvejebringelse af 

 denne forøgede Brydningskraft, som skal kompensere en 

 Del af Konkavglassets spredende Evne, medfører hos 

 Individet en i Tiden pinlig og ikke udholdelig Anstræn- 

 gelse, som giver Anledning til de ovenfor omtalte Klager, 



