337 



og som , naar de i længere Tid trodses , medfører ube- 

 regnelige Følger for Øjets Funktion. 



Den Fare, som ethvert Menneske løber ved uden 

 Skjøn selv at vælge sine Briller, bestaar altsaa deri, at 

 han netop fristes til at tage for stærke Briller, medens 

 det just er Reglen, at nærsynede skulle have saa svage 

 Briller som muligt. Det maa altsaa fuldstændig over- 

 lades Lægen at bestemme, om der skal bruges Briller, og 

 da hvilke, og ligeledes om disse Briller blot skulle bruges 

 til at se med paa Afstand eller tillige til Læsning, lige- 

 som ogsaa Lægen alene er istand til at angive Midlerne 

 til at forebygge Nærsynethedens videre Udvikling. 



Kaste vi nu et Blik paa det fjærnsynede Øje, da 

 træffe vi her Forhold, der ere det nærsynede Øjes aldeles 

 modsatte. Allerede Navnet angiver Modsætningen, i det 

 det fjærnsynede Øje er i Stand til at se skarpt og tydelig 

 i det fjærne, hvorimod Betragtningen af nære Gjenstande, 

 f. Ex. Læsning i en Bog eller Syning, i mange Tilfælde, 

 men dog langt fra altid, forvolder nogen Gene. 



Fjærnsynethed beror ligesom Nærsynethed paa en 

 Bygningsfejl i Øjet, og den fra det normale Øje afvigende 

 Bygning viser sig derved, at Øjets Diameter for fra og bag 

 til er formindsket, hvorimod Diameteren fra Side til Side 

 er bleven større. Øjet danner altsaa ogsaa her en Oval, 

 men med den største Diameter i modsat Retning af det 

 nærsynede Øjes. For den ydre Betragtning viser et 

 fjærnsynet Øje sig derfor mere fladt og mere udtrukket 

 i Sideretning end det nærsynede. Heraf følger nu atter 

 at det fjærnsynede Øjes Brydningsforhold maa være lige 

 modsat det nærsynede Øjes, saaledes at Straalerne i det 

 førstnævnte Øje brydes for svagt, i det sidstnævnte for 

 stærkt, eller med andre Ord Nethinden er i det fjærn- 



Fjerde Række. V. 22 



