342 



hos Dyr end det ene Exempel om Firbenets Hale, der 

 voxer ud igjen, naar den er skaaren eller slaaet af. I 

 det mindste kj endte Videnskabsmændene ikke andre Til- 

 fælde, eller rettere de benægtede alle andre og satte 

 Fiskernes Forsikringer om, at Krebsenes og Hummernes 

 Lemmer kunde voxe ud igjen, i Klasse med Fabler og 

 Ammestueæventyr. 



Reaumur besluttede i Aaret 1712 at ville under- 

 søge disse Fortællinger lidt nærmere og anstillede Forsøg 

 derover. »Efter at have havt Lejlighed til«, siger han, 

 »at undersøge Havets Kyster, som ere opfyldte med en 

 Uendelighed af Krabber, Dyr, der jo staa Krebsene 

 meget nær, fattede jeg uvilkaarlig Mistanke om, at de 

 lærde i dette Punkt havde Uret, og at Retten var paa 

 den menige Mands Side«. Reaumur tog Hummere eller 

 Krabber, berøvede dem et eller flere Lemmer og inde- 

 sluttede de saaledes lemlæstede Dyr i Beholdere, der 

 stode i Forbindelse med Havet. Efter nogle Maaneders 

 Forløb saa han — ikke uden Forbavselse — at nye Lem- 

 mer indtog de afrevnes Plads. Han gjentog sine Forsøg 

 paa Krebs og beskrev med den Nøjagtighed, der har 

 gjort ham saa berømt, de mekaniske Forhold ved disse 

 Regenerationer. 



Tredive Aar senere opdagede Abraham Trembley, 

 da han en Dag spadserede ved Bredden af en lille Indsø, 

 nogle smaa grønne Traade, der forgrenede sig og lignede 

 Planter. For at faa at vide, om han virkelig havde med 

 Planter at gjøre, skar han en af dem i flere Stykker. 

 De saaledes adskilte Dele reproducerede snart hver et 

 nyt Individ, og disse Individer bevægede sig, skiftede 

 Plads, grebe med deres Arme Smaainsekter for at føre 

 dem til deres Fordøj elseshule o. s. v. Det var Fersk- 



