344 



bygning og Størrelse. Den utrættelige italienske Forsker 

 beviste ogsaa, at man flere Gange kan bortskære Sala- 

 mandrens Ben og Hale og saaledes gjentagne Gange med 

 den samme Livskraft paa ny frembringe det samme Organ. 



Disse mindeværdige Forsøg af Reaumur, Trem- 

 bley, Bonnet og Spallanzani over Dyrenes Evne til 

 Gjenvæxt, hvis Resultat allerede Leibnitz længe forud 

 havde anet, gjorde et dybt Indtryk paa B uf fon. Han 

 saa i dem ikke blot Kjendsgjerninger, der havde en vis 

 Betydning for Naturhistorien, men han fandt ligesom 

 Bonnet i dem en Bekræftelse af sine Ideer om en stor 

 og mægtig Naturlov. Han fandt i dem et mærkeligt 

 Bevis for den Leibnitzske Anskuelse, at alle levende 

 Væsener ere sammensatte af en Uendelighed af indbyrdes 

 mere eller mindre ens Smaadele, det vil sige, at Livet 

 har sit Sæde, ikke i det hele, men i ethvert af disse 

 usynlige Elementer, eller for at bruge et Udtryk af 

 Bordeu, at Livet qva Liv kun »er et Udtryk for en 

 Sum af en Mængde Smaaliv, der selvstændig leve sig 

 selv«. Det var en stor Begivenhed i Videnskabens 

 Historie, da Iagttagelsen gjorde de store Tænkeres Syner 

 til Sandhed og klart beviste, at enhver af de levende 

 Smaadele, der samlede udgjøre det organiserede Individ, 

 i sig bærer Spiren til en Virksomhedsakt og til individuel 

 Udvikling. Hvilke Modifikationer og Rettelser man end 

 maa foretage ved den Maade, hvorpaa Buffon og Bon- 

 net efter Leibnitz have udviklet Læren om denne 

 Lov, saa vil den dog kunne afgive et Udgangspunkt 

 for en Betragtning, der vil blive frugtbringende for Biolo- 

 gien og det rette Udtryk for Virkeligheden. 



De Forsøg, vi her have refereret, ere ofte blevne 

 gjentagne og paa den sindrigste Maade varierede af 



