355 



geren ud af en Hanske. De paastaa, at da denne Hinde 

 er det eneste virksomme ved Bendannelsen, kan man 

 meget vel bortskære (resekere) en Knogle aldeles, og 

 den maa da gjendanne sig fuldstændig , naar blot hin 

 Hinde er bleven bevaret. Anerkjendt dygtige Praktikere 

 have optaget denne Operationsmaade, som man har kaldt 

 •)den subperiostale Resektion« , men dens Berettigelse og 

 Rigtighed er nu efter at være bleven drøftet mellem de 

 Kirurger, der have havt Lejlighed til at prøve den, næsten 

 enstemmig forkastet. Hvorledes skulde man ogsaa kunne 

 tilskrive Benhinden alene, denne tynde Skede uden Støtte 

 og uden Fasthed, blottet ved en blodig Operation og 

 mere eller mindre angrebet ved Dissektionen, Gjenskabelsen 

 af en Knogle med dens normale Form og Størrelse, naar 

 det er saa vanskeligt at faa et simpelt Benbrud helet 

 uden Forkortning af Benet? Vil den fremdeles midt inde 

 mellem Muskelmasserne ikke være udsat for al Slags 

 Betændelse og fremfor alt for at paavirkes af de talrige 

 mekaniske Indvirkninger, som kunne forandre dens Form 

 og følgelig frembringe en misdannet, forkortet og ubruge- 

 lig Knogle? Disse Indvendinger og Betænkeligheder sloge 

 Kirurgerne og bragte dem bort fra den »subperiostale 

 Resektion«. Denne har ganske vist i enkelte Tilfælde 

 bevirket en borttaget Knogles Gjendannelse, men Lemmet 

 har tabt sin Kraft og sin Bevægelighed, og man har ikke 

 kunnet undgaa en alvorlig og uberegnelig Suppuration. 

 Det drejer sig i Kirurgien ikke blot om at frembringe 

 Benet paa ny, men dette maa være tilstrækkelig normalt 

 i sin Form og maa have Modstandskraft nok i sin Byg- 

 ning til, at Lemmets Brug derved kan være sikret. Et 

 saadant Resultat opnaas imidlertid kun ved en stræng 

 Overholdelse af Ro og Hvile paa de Overflader og Hin- 



23* 



