358 



Tanke at flytte Brudstykker af Benhinden hen paa for- 

 skjellige Steder for at se, om den der vilde foranledige 

 en Bendannelse. Blandt andre har Ollier paavist, at 

 Benhinden, efter at være fuldstændig skilt fra Knoglen 

 og anbragt paa en aldeles ny Plads, paa sin Underflade 

 frembringer en ny Knogle. Han har faaet det samme 

 Resultat ved at pode ikke med hele Benhinden, men kun 

 med Cellerne fra det tynde Lag, der hænger sammen 

 med den, og som ere de virkelige Arbejdere ved Ben- 

 dannelsen. Goujon er det lykkedes at frembringe Ben 

 ved at pode med Marv. Anbringelsen af nogle Marv- 

 celler under Huden paa en Hund gav saaledes Anledning 

 til Dannelsen af en lille Knogle. Kirurgerne havde en 

 Tid haabet at kunne drage sig disse Opdagelser til Nytte 

 ved Gjendannelsen af Knogledelene. Nogle ville endog 

 paastaa at have gjenfrembragt Næsebenene; men det er 

 nu oplyst, at Ben, der ere dannede ved Indpodninger 

 med Benhinde eller Marv, have en uovervindelig Tilbøje- 

 lighed til at resorberes, til efter kortere eller længere 

 Tids Forløb helt at forsvinde som Følge af de ugunstige 

 Betingelser for deres Ernæring, hvorunder de leve. Uden 

 at være forsynede med Kar og Nerver ere de som frem- 

 mede Legemer paa det Sted, hvor deres Udvikling har 

 fundet Sted. 



Til Benindpodningerne kan man ogsaa henregne Pod- 

 ningen af Tænder, hvorover Magitot og Leg ros endnu 

 anstille Forsøg. Tænderne udvikles fra den saakaldte 

 Tandsæk, i hvilken man skjelner en Kim for Tandbenet 

 og en for Emaillen. Ved at pode en Tandsæk fra en 

 nyfødt Hund ind i en udvoxen Hunds Tandkjød have 

 disse to Iagttagere paavist, at hine to Kim udviklede sig 

 som sædvanlig og frembragte en fuldstændig Tand. 



