359 



Emaillekimen , indpodet alene, dør hen, men Tandben- 

 kimen er derimod i Stand til at fremkalde en Udvikling 

 af normalt Tandben. Naar fremdeles Tandsækken under 

 disse Forsøg frivillig eller ufrivillig saares, har man iagt- 

 taget Dannelsen af en Slags Bensvulst. Disse interessante 

 Forsøg lade os haabe, at man en Dag under nærmere 

 bestemte Betingelser vil kunne løse den fysiologiske Op- 

 gave at faa Tænderne til at voxe ud igjen. Vi maa 

 lægge Mærke til, at det her drejer sig om Indpodning af 

 et selvstændigt Organ med Kim og Anlæg til Blodkar- 

 forbindelser, der kunne sikre dets Udvikling, medens man 

 ved at flytte et Brudstykke af Marven eller Benhinden 

 tvært imod indkapsler og afsondrer det. 



De morsomste og vigtigste Forsøg, man i de sidste 

 Aar har foretaget over Podning paa Dyr, skyldes Paul 

 Bert. Denne lærde Fysiolog har vist, at naar man 

 skærer Halen af en ung Rotte og efter at have krænget 

 et Stykke af Huden tilbage indpoder den hvor som helst 

 under Dyrets Hud, voxer den fast og vedbliver at ud- 

 vikle sig. Den voxer næsten lige saa hurtig, som om den 

 sad paa sin rette Plads. Han krænger ogsaa Huden til- 

 bage paa Spidsen af en Rottehale og anbringer denne 

 Spids i et Hul i Dyrets Hud, oppe ved Hovedet f. Ex.; 

 derpaa syr han de to Saarrande sammen, og nu varer 

 det ikke længe, før Delene ere voxede sammen, og Halen, 

 der altsaa nu har Form af en Hank, bevarer sin Livs- 

 kraft. Hvis man nu skærer denne Hank over et eller 

 andet Sted, vil man se, at det ved Hovedet indpodede 

 Stykke har beholdt alle sine fysiologiske Egenskaber. 

 Blodkarrene udvikle sig. Nerverne voxe ud igjen, og 

 Evnen til at modtage Sanseindtryk kommer lidt efter 

 lidt til Stede. Rotten er saaledes bleven forsynet med en 



