360 



Slags Snabel, der er lige saa levende som dens andre 

 Organer. Gjenerhvervelsen af Sandseevnen i denne 

 Snabel beviser ikke blot, at Nervetraadene i et saadant 

 indpodet Stykke voxe sammen med Ryggens, men ogsaa 

 Muligheden af at kunne forandre Sanseindtrykkenes 

 Retning til en ganske modsat af den, hvori de før gik, 

 det vil sige Evnen til at lede Indtrykkene saa vel i en 

 midtpunktsøgende som i en midtpunktflyende Retning, 



Endnu interessantere er den saakaldte siamesiske 

 Podning. Bert skærer HudstrimJer bort paa Siderne 

 af to Dyr, og syr dem sammen ! Efter faa Dages Forløb 

 er Foreningen fuldstændig, og man har et Par, der aldeles 

 svarer til det siamesiske Tvillingpar. Bert havde et 

 saadant Par hvide Rotter i to Maaneder, men de for- 

 ligtes saa daarlig, at han maatte skille dem ad igjen. 

 Ved at dræbe et af Dyrene i et saadant Par ved Gift, 

 forgiver man ogsaa det andet, hvilket beviser, at Blod- 

 omløbet er fuldstændig fælles for begge. Man kan ogsaa 

 forene Dyr af forskjellig Art, Rotte og Marsvin, Rotte 

 og Markmus, ja endog Rotte og Kat, men Forbindelsen 

 er aldrig bleven fuldstændig, hvilket dog ikke saa meget 

 beror paa Vævenes Uensartethed som paa Vanskeligheden 

 af at holde Dyrene, hvormed man anstiller disse Forsøg, 

 i den fornødne Ro. 



Medens disse Forsøg have mere en theoretisk end en 

 praktisk Interesse, er dette langtfra Tilfældet med de 

 saakaldte Hudindpodninger. Disse have virkelig Ret 

 til at tiltrække sig Fysiologens og fornemmelig Kirurgens 

 Opmærksomhed. Hudindpodningen blev opfundet og først 

 bragt i Anvendelse af Schweizeren Re ver din, der tid- 

 ligere havde studeret ved Hospitalerne i Paris. Naar 

 Huden efter en Operation, et Brandsaar eller et al- 



